# data[].attributes.body
Beth laver en udvikling over forløbet af bogen. I starten er hun denne her meget indelukkede type, og da de kommer på lejr bliver hun mere åben og ikke nær så kantet. Huset ændrer jo lidt på folk.

"Det kræver, at man er vampyr - sagde Beth syrligt".  Kap. 1
(Sarkastisk, syrlig)

"Finn flyttede blikket til Beth, der altid sad for sig selv. Ellers fungerede hun som Gittes stedfortræder og passede den svagelige Vanessa". Kap. 9
(Hjælpsom, voksen)

# data[].attributes.body
Finn har lidt et horn i siden på Beth. Han er lidt urolig omkring hende, men afskyr hende også.
"Han var ikke meget for at indrømme det, men han følte sig en smule bange  for hende Beth. Måske ikke bange, snarere utryg". Kap. 1

Men hver gang at huset 'tager over ham' og han ser Beth, bliver han glad for at se hende. Hun viser flere sider af sig selv.
"Og Finn tænkte endnu en gang, at der var flere og flere sider af denne Beth, han var kommet til at holde af". Kap. 16
Han har kaldt hende en kælling før, men når han føler sig bange, støtter han sig op ad hende. En ad grundende til at han er 'bange' for hende, er at hun er ham overlegen i alt.

# data[].attributes.body
Klanen (Finn, Mouritz, Johan og Jens) kan ikke lide Beth. Hver gang der er noget galt, ryger skylden på Beth. Hun vil gerne styre det hele, men dem i Klanen vil give hende en lærestreg.

# data[].attributes.body
Der er nogle små tegn på at Anders og Beth har noget for hinanden. Gitte har bl.a en mistanke om det.
Eks.
"Gitte var sikker på, at den barske Beth i al hemmelighed havde set sig varm på sin rival, Anders".
S. 15 Mid. - Ned. L. 21-22

"Anders sukkede og lagde armen om hendes skulder"
S. 82 Ned. L. 32

# data[].attributes.body
På Pemba er Beth portrætteret som Sorte Limbo.
Eks.
"Værst går det ud over den sorte Limbo, der ellers passer sig selv og lille frøken Eva Schiøler".
"Finn flyttede blikket til Beth, der altid sad for sig selv. Ellers fungerede hun som Gittes stedfortræder og passede den svagelige Vanessa".

"Han ville ikke afvise, at Beth engang havde været en ganske almindelig, sød pige, men i Gittes hjemmebrænderi var hun blevet så kulsort og skorpet, at hun dårlig nok var til at være i stue med".

"Så var der sorte Limbo, som mandskabet (klanen) ikke kan døje".

# data[].attributes.body
Klanen mener at Beth, Anders, Tineke og Gitte har lavet et nummer. Gitte snakker hele tiden om PEMBA og ånder. Finn tror at det er en lejrtursspøg, men så da det hele går galt ved morgenmaden, finder han ud af at de ikke har nogen idé om hvad han snakker om.
Klanen mener også at da Beth går i orienteringsløbet at det er for at få Anders' hold til at vinde.

# data[].attributes.body
Beth er den ukronede dronning i klassen, hun kan sætte alle på plads og det er bl.a i form af sarkastiske- og flabede kommentarer.
Eks.
Finn spurgte, om glasset kunne noget? "Du mener, om det kan lave rød sodavand, sagde Beth hårdt. "Nej, det kan det ikke, Finn".

# data[].attributes.body
Beth har det her glas som hun har fået af sin storebror. Han har fundet det på Sri Lanka.

# data[].attributes.body
Beths mor er lige så høj som hende og går i det samme tøj. Hun er ansat på naboskolen.
Beths far er i følge rygter stukket af til Antarktis. Det kan være derfor hendes storebror er så vigtig for hende.

# data[].attributes.body
Beth er i et kapitel beskrevet som en mini punker. Hvis historien foregår i 90'erne kunne det have set sådan her ud.

# data[].attributes.body
Beth har et temperament. Hun sætter normalt bare de andre på plads ved ord, men når de går for langt over hendes grænse slår hun fra sig.

"Normalt var Beth typen, der godt kunne tage en spøg, men nu så hun rigtig sur ud. Og da JB med et lille dumt grin afleverede glasset, stak hun ham en svidende lussing".
S. 57 Ned. L. 21-26