# data[].attributes.headline
 של כל הדמויות, ומסביר למ

# data[].attributes.body
 של כל הדמויות, ומסביר למה נקודת מבטה של ויקטוריה היא כזאת. וראובן יותר בולט במחזה מה שמעצים את הקונפליקט המסובך במשפחה אבל לדעתנו ההקדמה יכלה להיות קצרה יותר. 

# data[].attributes.body
בעיניי הסיפור הוא ניסיון להפוך דבר ארוך ומרגש לקצר וברור הוא לא רע הוא פשוט לא נחוץ

# data[].attributes.body
לדעתי, הסיפור הקצר לא מציג את הסכסוך של ויקטוריה ורבקה, והקושי של ויקטוריה להתרגל לחייה החדשים של רבקה. בנוסף, הסיפור לא מציג את ראובן, ולכאורה הוא התייאש מהנסיונות להחזיר את רבקה.
בנוסף, התחושה שישנו המשך לסיפור לאחר סופו מורגשת יותר במחזה.

# data[].attributes.body
הסיפור הקצר הוא כשמו כן הוא קצר יותר ומתעסק רק במרכז של הסיפור אבל משעיר קצוות פתוחים ומתחיל ללא פתיחה.
השתלשלות האירועים הכללית זהה לעומת זאת הסיבות והדיאלוגים שונו גם מבחינה רעיונית. מרכז הסיפור משתנה ובסיפור הקצר עוסק בדיאלוג של האם לחזור הביתה.

# data[].attributes.body
השוני בין הסיפור הקצר למחזה מתבטא במספר דרכים. דבר ראשון, הסיפור הקצר מסופר על ידי מספר כל יודע שמסביר ומפרט בצורה רבה את ההתרחשויות השונות ומשתמש בדימויים רבים בהשוואה למחזה שכתוב כשיחות בין אנשים, ובשפה יחסית פשוטה. חלק גדול מהמחזה נותן רקע והקדמה שמוסיפים מידע שנותן לנו להבין את הדמויות ואת מעשיהן למשל יחסיהם של ויקטוריה וראובן, שלא מצויינים ומוסברים לעומק בסיפור הקצר. לעומת זאת בסיפור הקצר מסופרת ההרפתקאה המאתגרת והסוערת החל מנסיעתה של ויקטוריה לרבקה בקיבוץ ועד לחזרתה. העלילה בסיפור הקצר מתמקדת בעיקר בויקטוריה ובנקודת מבטה, ואפילו לא מצוין שמו של בעלה ועל פי דעתנו זה בא להדגיש את חוסר העניין של ויקטוריה בראובן, ושהתפקיד העיקרי והמרכזי שלו הוא להיות בעלה כגבר השולט ולהחליט בשבילה מה לעשות, ולשלוט עליה. הגישה של רבקה בסיפור הקצר יותר רגועה מאשר במחזה, היא פחות תוקפנית ולא כועסת מאוד על אימה אך לעומת זאת ויקטוריה באה ביקורתית ולא פתוחה לדעותיה והחלטותיה של רבקה לעומת המחזה בו רבקה מנסה להיות אמא מגוננת ועדינה.
הדומה בן שני הסיפורים הוא העלילה, שינוי דעתה של ויקטוריה בעקבות נסיעתה לקיבוץ, יחסיה "חסרי האהבה" של ויקטוריה ובעלה, הקונספט של התפוחים ותפקידם המקרב בין ויקטוריה ודובי.
לסיכום, אהבנו יותר את המחזה, המדבר בשפה יום יומית ונותן רקע לסיפור ומסביר יותר במפורט את ההתרחשויות ואת המאפיינים של כל הדמויות, ומסביר למה נקודת מבטה של ויקטוריה היא כזאת. וראובן יותר בולט במחזה מה שמעצים את הקונפליקט המסובך במשפחה אבל לדעתנו ההקדמה יכלה להיות קצרה יותר.

# data[].attributes.body
הדמויות במחזה ובסיפור הקצר זהות. גם בסיפור וגם במחזה מודגש הקונפליקט הפנימי שויקטוריה מצויה בו, והיחסים המורכבים בינה לבין רבקה ודובי כמעט זהים.
עם זאת, בסיפור הקצר ויקטוריה מגיעה לבקר בקיבוץ וחוזרת לירושלים. במחזה, אחרי שויקטוריה מגיעה לקיבוץ, שרה וראובן מגיעים גם הם.
הסיפור הקצר מתמקד בויקטוריה ובנקודת מבטה, אבל במחזה גם רבקה, דובי, ראובן ושרה הם דמויות משמעותיות למדי.
הסיפור הקצר עוסק רק בחלק הקטן של ביקור ויקטוריה בקיבוץ, ואילו המחזה מספר גם על אירועים שקרו לפני ומשפיעים על מהלך הסיפור, ועל מה שקורה אחר כך.
שוני נוסף בין שני הסיפורים הוא המשלב הלשוני - בסיפור הקצר, המשלב גבוה, והשפה ברורה ונכונה, ואילו במחזה, ישנו שימוש במשלב המתאים יותר לשיחה יומיומית. ניתן להניח שהשוני נובע מכך שהמחזה הוא הוראות במה, ואינו מיועד לקריאה, ואילו הסיפור הוא יצירה בפני עצמו, המיועדת לקריאה של כל הסוגים של קהלי היעד.
המוטיב החוזר בסיפור הקצר הוא התפוחים. בנסיעה לקיבוץ, ויקטוריה מצוידת בתפוחים רקובים ומצומקים. בנסיעה חזרה לעומת זאת, היא נושאת עמה את התפוחים היפים - תפוחים מן המדבר - שקבלה מדובי בקיבוץ, והם תפוחים גדולים ועסיסיים. המוטיב בסיפור בולט, ומופיע מספר פעמים.
לעומת זאת במחזה, המוטיב של התפוחים מופיע רק פעמים בודדות בסיפור, ולא מקבל את הדגש הנרחב שלו הוא זוכה בסיפור הקצר.
סיום הסיפור הקצר לא מתייחס למחלוקת בין רבקה לראובן, אבל כן משאיר קצה של תקווה לסוף טוב ולשימור הקשר במשפחה. המחזה, מאידך, מתייחס למחלוקת באופן ברור ומביא את הקורא לסיום דרמטי, כאשר המשפחה מגיעה לסכסוך נרעש, ובכל זאת פותרת אותו ונראית, גם אם רק לרגע, כמשפחה מלוכדת ושמחה.
לדעתנו המחזה היה כתוב בצורה מעניינת יותר, וחשף את הקורא לזוויות שונות, ולנקודות מבט מעניינות ומגוונות.

# data[].attributes.body
דבר אחד שונה בין הסיפור למחזה: במחזה, ויקטוריה רוצה לראות את רבקה כיוון שהיא מתגעגעת אליה ורוצה לראות אותה, בלי שום כוונה להתנהג בכוחניות. לעומת זאת, בסיפור הקצר ויקטוריה כועסת מאוד על רבקה לפני שהיא באה אליה, ורוצה לבוא כדי לגרום לה לחזור, לא משנה מה. היא לא רוצה לגלות חמלה כלפי רבקה. אבל, כשהיא מגיעה לביתה ורואה אותה, היא לא יכולה שלא לראות כמה הבת שלה מאושרת ושמחה, ושוכחת מכל התוכניות שלה. היא מבינה שהיא צריכה לתת לבת שלה להיות מאושרת ולהרשות ללכת בדרכה.
דבר דומה בין הסיפור למחזה: בשני הספרים, רבקה לא מכבדת את אביה ראובן- ניתן לראות זאת כשויקטוריה באה לבקר. היא כועסת על כל הדברים שהוא עשה לה ועל ההתעללות שהיא עברה מצידו.

# data[].attributes.headline
הודיה ונועה 

# data[].attributes.subject
הודיה ונועה 

# data[].attributes.body
לדעתי דמותה של רבקה ודמותה של וויקטוריה לא השתנו באופיין. מה שכן הסוף שונה. סופו של הסיפור הוא גם סוג של סוף טוב כי לרבקה טוב. אך סופו של המחזה יותר טוב- כולם משלימים ויש סיכוי לעתיד טוב יותר.