# data[].attributes.headline
Письменники-ювіляри 2020 року

# data[].attributes.subject
Письменники-ювіляри 2020 року

# data[].attributes.attachment_link.title
Письменники-ювіляри 2020 року by Тетяна

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.title
Пам’ятні літературні та мистецькі дати 2018 року

# data[].attributes.headline
Творчість Н. Кундіре

# data[].attributes.body
Творчість Н. Кундіренко

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У контексті епохи національного відродження, під знаком якої ми живемо нині, література рідного краю сприймається як одне з найважливіших народознавчих джерел. Літературне краєзнавство поступово займає належне місце у навчанні та вихованні учнів.

Кожен художній твір, пов'язаний з нашим краєм, - живий документ епохи і людської свідомості. Із художньої літератури постає прекрасний і романтичний образ рідного краю, з яким єднають нас корені роду і враження дитинства. Ця література навчає юні душі любити і цінувати Вітчизну, гордитися її предківською славою, відчувати свою пряму причетність до долі цієї землі, до її сучасного і майбутнього. А без малого патріотизму, тобто любові до рідного куточка, рідного краю, немає й патріотизму великого - любові до України, до свого народу.

В нашій школі проводиться робота щодо ознайомлення учнів із історико-літературними традиціями Олександрійщини, життям і творчістю письменників-земляків, організовуються зустрічі з визначними особистостями краю, фольклорні свята.

Красу рідної землі оспівала у своїх творах олександрівська поетеса Кундіренко Надія Никифорівна.

Автобіографія

Друзів в хаті своїй зустрічаю

Я народилася в далекому 1945 році в селі Олександрівка, в родині колгоспників. Тридцять років моя мати працювала телятницею. Без вихідних , із раннього ранку і допізна.

Звісна річ, що там, коло телят, виросла і я, бо матері ж і вдома треба було їсти зварити, і випрати, і садити, і копати город... Там у мене і виховувалася любов до праці.

Я чомусь ніколо не згадую про те, що бідно жили і недоїдали. А те, що мені не було кому читати книжок, це в пам'яті залишилось болючою згадкою. Мати була неписьменною. Мій дід будував школу, це нинішнє приміщення сільради. Дід помер у 35 років.У бабусі залишилося четверо дітей. Так і виросли діти безграмотними.

Коли я йшло до школи, мене зразу не прийняли, бо було багато дітей, а мені ще не було повних сім років. Та я постійно ходила, і мене таки зарахували до першого класу.

Закінчила школу 1963 року і відразу ж поїхала до Полтави навчатися у школі ФЗН при Полтавській прядильній фабриці.

Тоді в мене було і улюблене заняття: співала у фабричному ансамблі "Горлиця". Пригадую 1967 рік, 50- річчя Великого Жовтня, виступ нашого колективу "Горлиця" у Києві, у палаці культури "Україна". Після виступу у консерваторії імені В.Лисенка нашому колективу присвоїли звання народного, а керівнику - звання заслуженого діяча мистецтв України. У "Горлиці" я співала більше 6 років. Це все залишилося в пам' яті до сих пір найсвітлішим спогадом.

Останнього дня, коли я розраховувалась із фабрики, художній керівник Левченко Г.С. запропонував мені працювати над голосом і обіцяв роботу у філармонії. Досі шкодую, що не пішла шляхом мелодії.

Після фабрики ще рік навчалася у школі майстрів сільського будівництва. Сім років працювала в Шишацькому міжколгоспному шляхобудівельному відділі.

Через сімейні обставини довелося залишити той чудовий колектив і повернутися додому.

Вісім років працювала касиром у колгоспі. А потім майже 10 років - техніком -будівельником у колгоспі. Перед виходом на пенсію працювала завідувачкою МТФ.

З того часу, як повернулася в село, співаю. У нашому жіночому колективі12 учасниць.

Співаємо українські, російські, білоруські пісні ( це із репертуару "Горлиці").Веселимо людей у селі. Для мене виступи на сільській сцені - духовний відпочинок.

Разом із головою сільської ради я опікуюся ветеранами, виконую обов'язки голови Ради ветеранів. Для мене це дорогі люди, бо росла разом із ними. Кожного обов'язково вітаємо з днем народження, а то і просто теплим словом підтримуємо людину.

Найдорожчі для мене люди - мої діти, донечка і син. Це найбільша моя святиня і моя гордість. Це найкращі в моєму житті надії та сподівання .

Освідчення в любові до України

Ну хто сказав, що Україну не люблю.

Таке могла сказать лише лиха людина,

бо кожен звук, промінчик я ловлю,

І кожний раз в думках з тобою, Україно.

Люблю своє село, Люблю ті верби,

У ньому я живу уже давним - давно,

І кожний раз я озиваюся про нього теплим словом.

Люблю я слухать, як співають солов'ї,

Люблю я рідну українську мову.

Люблю по - особливому своїх людей в селі,

І вами я горджуся знову й знову.

Тут тяжко працювала моя мати.

Мій дядько добровільно попросивсь на фронт,

Пішов у вічність Батьківшину захищати.

Я тут живу, і тут моє коріння.

Я чесно прожила на цій землі,

Бо так наказує мені моє сумління.

Мене хвилює доля всіх людей,

Ну як же бути жити робітник і селянин?

І як складеться доля кожної маленької дитини?

Не одиницям - треба жить заможно всім,

Тільки тоді буде заможною країна.

Нехай буде в достатку кожен дім,

Тоді й гордитимусь тобою, Україно.

Люблю співати українську пісню

Люблю ту землю, на якій живу,

І до кінця я залишусь тій любові вірна.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Глущенко

# data[].attributes.attachment_link.title
ЛІТЕРАТУРНЕ КРАЄЗНАВСТВО

# data[].attributes.attachment_link.description
У контексті епохи національного відродження, під знаком якої ми живемо нині, література рідного краю сприймається як одне з найважливіших народознавчих джерел. Літературне краєзнавство поступово займає належне місце у навчанні та вихованні учнів. Кожен художній твір, пов'язаний з нашим краєм, - живий документ епохи і людської свідомості.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Глущенко

# data[].attributes.attachment_link.description
Чи насправді ви є щирим шанувальником творчості Володимира Висоцького? Давайте перевіримо! Ваша мета - замість пропусків потрібно вставити слова, які вживав сам поет. Розпочнем?

# data[].attributes.headline
"Гайсинський період"

# data[].attributes.body
"Гайсинський період" В. Висоцького

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
володимир висоцький

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
меморіальна дошка

# data[].attributes.attachment_link.title
У Володимира Висоцького був "гайсинський період" - 20 хвилин

# data[].attributes.attachment_link.description
Очевидці стверджують, що Володя протягом 1950-1952 років навідувався в Гайсин до свого дядька - Олексія Володимировича, який обіймав помітну посаду в місцевому військовому гарнізоні

# data[].attributes.headline
Пісні В. Висоцького

# data[].attributes.subject
Пісні В. Висоцького

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
песни высоцкого-lavriccat

# data[].attributes.attachment_link.title
Песни Высоцкого-Lavriccat - полная коллекция видео на Rutube

# data[].attributes.attachment_link.description
Канал посвещён Владимиру Высоцкому, Великому Советскому Поэту. На канале 900+ записей песен и стихов Высоцкого. Есть несколько не очень часто встречающихся вариантов песен. Если кто-нибудь хочет "п...

# data[].attributes.headline
Кіровоградська музич

# data[].attributes.body
Кіровоградська музична вітальня (з архіву новин)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Нещодавно в "Музичній вітальні" Кіровоградського обласного художнього музею зібралися барди, а саме члени громадського об'єднання "Театр авторської пісні". Привід більш ніж переконливий - 77 річниця з дня народження великого барда, символу музичної культури 60-70 років минулого століття, поета, актора, людини, яка була поза системою - Володимира Висоцького.
Вечір проходив динамічно: ведуча Людмила Борисенко ознайомлювала присутніх з життєвим і творчим шляхом митця, одночасно на екрані демонструвалися уривки з кінофільмів за участі В. Висоцького, лунали його пісні в авторському виконанні, серед яких "Я не люблю". Як відзначив один з присутніх музикантів Сергій Сімонов: "Ніби на одному концерті з В.Висоцьким працюємо".

Ознайомлення з життям і творчістю митця чергувалося з виконанням його пісень. На імпровізовану сцену виходили А. Шульга, який виконав пісню "Лошади", його підтримали Б. Завгородній з піснею "Штрафные батальоны", О. Ломовський з піснею "Случай на шахте", О.Коваль з піснею "На братских могилах". Вразила публіку своїм голосом та манерою виконання М. Моренко, яка представила на розсуд публіки пісню "Если друг оказался вдруг". Виконували пісні також П. Золотарьов, А. Гардашніков, С. Сімонов. Фінальну крапку у творчому вечорі поставила поетеса К. Рибченко, що продекламувала написаний нею вірш присвячений В. Висоцькому.

Слід зазначити, що даний захід лише перший в низці заходів, присвячених пам'яті В.Висоцького, які буде проводити громадське об'єднання "Театр авторської пісні", готуючись до відзначення 80-річного ювілею Володимира Висоцького.

Довідка: Володимир Висоцький (25 січня 1938 року - 25 липня 1980 року м. Москва) - лауреат Державної премії СРСР (посмертно), поет, актор, виконавець. Володимир Висоцький зіграв десятки ролей у театрі, але все ж найбільшу популярність отримав за свої ролі в кіно: "Місце зустрічі змінити не можна", "Маленькі трагедії", "Інтервенція", "Хазяїн тайги", "Вертикаль", "Служили два товариша" та ін.

Володимир Семенович увійшов в історію, перш за все як автор та виконавець своїх пісень під акустичну семиструнну "російську" гітару.

В своїй творчості Володимир Висоцький торкався в тому числі і заборонених радянською системою тем, але не зважаючи на це, а може саме і через це, його популярність залишається актуальною і по теперішній час. Це обумовлено різносторонніми даруваннями, поетичним даром, унікальністю голосу і виконавською майстерністю, вільнодумством та щирістю, великою творчою енергією.

Офіційне, на рівні держави, визнання унікального таланту майстра прийшло тільки після його смерті. Спочатку в 1981 році зусиллями Р.Рождественського був виданий перший збірник творів Володимира Висоцького "Нерв", та вийшла перша пластинка-диск. В 1987 році йому посмертно була присвоєна Державна премія СРСР, за виконання ролі капітана Жеглова в фільмі "Місце зустрічі змінити не можна", та за авторське виконання пісень. Премію отримував батько митця С.Висоцький.
Микола Правда, науковий співробітник Кіровоградського обласного художнього музею
Залишити коментар:

коментар

# data[].attributes.attachment_link.title
Кіровоградська музична вітальня відзначила 77-річчя Висоцького (ФОТО)

# data[].attributes.attachment_link.description
Нещодавно в "Музичній вітальні" Кіровоградського обласного художнього музею зібралися барди, а саме члени громадського об'єднання "Театр авторської пісні". Привід більш ніж переконливий - 77 річниця з дня народження великого барда, символу музичної культури 60-70 років минулого століття, поета, актора, людини, яка була поза системою - Володимира Висоцького.

# data[].attributes.headline
В.Висоцький в інтернеті: віртуальна біографія

# data[].attributes.subject
В.Висоцький в інтернеті: віртуальна біографія

# data[].attributes.attachment_link.title
Высоцкий в Интернете: виртуальная библиография

# data[].attributes.attachment_link.description
Высоцкий на музыкальной странице в Маленькой России в Сан Антонио (Техас) (у Владимира Пеккеля). Самая старая в Интернете страница про Высоцкого. Содержит песни и их тексты в GIF формате, и видео клипы, и краткую биографию.

# data[].attributes.headline
Як буде святкуватись

# data[].attributes.body
Як буде святкуватись ювілей В.Висоцького в театрі

# data[].attributes.headline
10 "київських струн" Володимира Висоцького

# data[].attributes.subject
10 "київських струн" Володимира Висоцького

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сегодня - 79 лет со дня рождения Владимира Высоцкого. О его творчестве, судьбе, личной жизни, слабостях и страстях, казалось бы, известно все. Но не многие знают о том, что гениальный поэт был тесно связан с нашим родным Киевом. С украинской столицей Высоцкого роднят не только творческие выступления, но и семейные корни. Здесь родились его отец и дядя, здесь жила и похоронена его бабушка. И хотя большую часть жизни поэт провел в Москве, судьба постоянно возвращала его в Киев.
1. Несмотря на то, что родился Володя в Москве, Киев вошел в его жизнь с первых же дней. 25 января 1938 года, когда он появился на свет, соседи Высоцких по коммунальной квартире на общем собрании приняли следующее обращение к родителям новорожденного: "...всем миром решили назвать Вашего сына Олегом. Олег - предводитель Киевского государства". Однако Семен Владимирович Высоцкий настоял, чтобы сына нарекли Владимиром. И соседи, рассудив, что был ведь и такой киевский князь, уступили.

2. Дед поэта - Владимир Семенович Высоцкий-старший - учился в Киевском институте народного хозяйства на техническом (промышленном) факультете. До наших дней в архивах сохранилась заполненная им анкета. В графе "Адрес" Высоцкий-старший указал "Б. Бульвар 46 - 15".

Речь идет о бывшем Бибиковском бульваре, который к тому времени уже официально назывался бульваром Тараса Шевченко. Дом №46, где в 15-й квартире жили Высоцкие, сохранился до наших дней.

3. Отец артиста - Семен Владимирович был киевлянином. До сих пор сохранился старый дом по улице Воровского 42, где он родился 17 июня 1915 года. В этом трехэтажном доме и когда-то уютном дворике прошли детство и юность Семена Владимировича, а также его младшего брата Алексея Владимировича.

4. Вплоть до своей смерти в 1970 году Дарья Семененко (такое имя бабушка Высоцкого носила со времени войны и второго замужества) жила в Киеве, в старинном доме на улице Ивана Франко, 20. Там ее не раз навещал внук Володя, которого она очень любила. К слову, Дарья Алексеевна страстно увлекалась театром, старалась бывать на всех премьерах. Когда Владимир, будучи первокурсником МИСИ, неожиданно бросил учебу, чтобы поступать в театральный вуз, она одна из всех родных поняла и поддержала внука

5. С осени 1958-го в жизни 20-летнего Володи, студента третьего курса школы-студии МХАТ, возник новый "киевский сюжет". Его гражданская жена Иза Жукова, выпускница той же мхатовской школы-студии, была приглашена в труппу Киевского театра имени Леси Украинки. Дебютантку поселили в бывшей гримерной театра. В соседней комнате располагался кабинет заведующего труппой, который нередко оставлял Изе ключи от своего кабинета. Высоцкий звонил туда по телефону, и влюбленные подолгу разговаривали. Иногда ему удавалось приехать к ней на пару дней.

6. В мае 1968-го Владимир приехал в Киев как автор песен для фильма "Карантин", который на Киевской киностудии имени Довженко снимала режиссер Суламифь Цибульник. Из двух написанных бардом песен одна - "Давно смолкли залпы орудий" - вошла в фильм.

7. В 1970 году на съемках в Одессе Высоцкому стало плохо. Он заявил режиссеру Георгию Юнгвальд-Хилькевичу: "Отправьте меня в Киев. У меня там бабушка, мне срочно надо в Киев". Режиссер возразил: "Володя, давай я тебя лучше в Москву отправлю". Но артист стоял на своем: "Нет, мне надо в Киев". "Посадили мы его на самолет, - пишет в воспоминаниях Юнгвальд-Хилькевич. - А спустя время узнали, что Высоцкий провел с бабушкой день, а на следующий она умерла, буквально у него на руках".

8. В 1971 году Театр на Таганке, в котором работал Высоцкий, приехал в Киев. Гастроли проходили в Театре оперетты (ул. Красноармейская, 53). Владимир уже был знаменитым бардом, его наперебой приглашали выступить. Только в сентябре он дал примерно 29 концертов! Серии авторских концертов артиста состоялись в Киеве также в 1972 и 1973 годах - всякий раз с неизменным аншлагом.

9. Последний раз Владимир Высоцкий побывал в Киеве в 1978-м - он ехал в Одессу сниматься в ставшей легендарной роли Жеглова.
10. Киев, как вспоминал покойный отец поэта, Владимиру "очень нравился, и он всегда говорил о нем с восторгом!".

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Жить в Киеве

# data[].attributes.attachment_link.title
10 "киевских струн" Владимира Высоцкого

# data[].attributes.attachment_link.description
Сегодня - 79 лет со дня рождения Владимира Высоцкого. Мало кто знает, что судьба артиста неразрывно связана с Киевом. С украинской столицей Высоцкого роднят не только творческие выступления, но и семейные корни. Здесь родились его отец и дядя, здесь жила и похоронена его бабушка.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музеї україни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цікаві музеї

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальний музей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
головна | музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.title
Головна | Музейний Портал

# data[].attributes.attachment_link.description
Головна | Музейний Портал

# data[].attributes.body
Гумор

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотечний гумор

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотека посміхається

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
з життя письменників

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
юмор библиотечный

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
из жизни литераторов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
смешные истории

# data[].attributes.headline
М. Твен. Кіно-попурі

# data[].attributes.body
М. Твен. Кіно-попурі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотека вдпу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бибилотека вгпу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
произведения марка твена

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
екранызації марка твена

# data[].attributes.attachment_link.title
Марк Твен. Кино-попури. Библиотека Винницкого педагогического.

# data[].attributes.attachment_link.description
Собраны короткие отрывки из популярных экранизаций произведений Марка Твена

# data[].attributes.headline
М. Твен  і його твор

# data[].attributes.body
М. Твен і його твори очима худоожників

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
библиотека винницкого педагогического.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотека вдпу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
библиотека вгпу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотека вінницького педагогічного у...

# data[].attributes.attachment_link.title
Марк Твен и его произведения глазами художников. Библиотека Винницкого педагогического.

# data[].attributes.attachment_link.description
Художественно оформленная подборка иллюстраций к произведениям Марка Твена; его портреты и скульптуры

# data[].attributes.headline
М. Твен. Міні-цитатн

# data[].attributes.body
М. Твен. Міні-цитатник

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
библиотека вгпу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотека вдпу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотека вінницького педагогічного ун-та

# data[].attributes.attachment_link.title
Марк Твен. Цитатник. Библиотека Винницкого педагогического ун-та

# data[].attributes.attachment_link.description
Подборка художественно оформленных цитат Марка Твена

# data[].attributes.headline
У 2018 році ці книги

# data[].attributes.body
У 2018 році ці книги святкують свій ювілей

# data[].attributes.attachment_link.title
Календар знаменних дат. Літературні дати

# data[].attributes.headline
Датии життя. Талант.

# data[].attributes.body
Датии життя. Талант. Світове визнання. Полиця творчості.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотечний гумор

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бібліотека посміхається

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
з життя письменників

# data[].attributes.attachment_link.title
Бібліотека ВДПУ. Віртуальні виставки

# data[].attributes.attachment_link.description
Анотація: Биографии,сведенные в этом томе вместе,были изданы около ста лет назад отдельными книжками в серии "Жизнь замечательных людей", осуществленной Ф. Ф. Павленковым (1839-1900). Написанные в новом для того времени жанре поэтической хроники и историко-культурного исследования, эти тексты сохраняют по сей день информационную и энергетико-психологическую ценность.

# data[].attributes.headline
Дати життя. Талант. 

# data[].attributes.body
Дати життя. Талант. Світове визнання. Полиця творчості.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
предагогічний

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальні виставки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
архів виставок

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
до дня народження

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
виртуальные выставки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
самюель клеменс

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
самюэль клеменс