# data[].attributes.headline
Sedím v pokoji u stolu když v tom mi do pokoje vtrhnul mimozemšťan a zeptal se mě kde to je.Já mu vyděšený odpověděl jseš na planetě zemi v mém pokoji.

# data[].attributes.subject
Sedím v pokoji u stolu když v tom mi do pokoje vtrhnul mimozemšťan a zeptal se mě kde to je.Já mu vyděšený odpověděl jseš na planetě zemi v mém pokoji.

# data[].attributes.body
Put ur bur

# data[].attributes.headline
Procházím se po lese a najednou na mě někdo promluví. Já se leknu a prudce se otočím, ale nikdo nikde. Pak něco zase promluvilo“Kde to jsem?“ Já se leknu a uteču.

# data[].attributes.subject
Procházím se po lese a najednou na mě někdo promluví. Já se leknu a prudce se otočím, ale nikdo nikde. Pak něco zase promluvilo“Kde to jsem?“ Já se leknu a uteču.

# data[].attributes.headline
Jednou jsem seděl na židli a v tom ze dveří vyběhl mimozemšťan. Vypadal dost divně. Ale za chvíli jsme si začali povídat o všedním dnu na Zemi.

# data[].attributes.subject
Jednou jsem seděl na židli a v tom ze dveří vyběhl mimozemšťan. Vypadal dost divně. Ale za chvíli jsme si začali povídat o všedním dnu na Zemi.

# data[].attributes.headline
Sedím u stolu a poslouchám zvuky kolem mě.

# data[].attributes.subject
Sedím u stolu a poslouchám zvuky kolem mě.

# data[].attributes.headline
Sedím u stolu se zaplým notebookem a zrovna je hodina distanční výuky. V tom ale vpadne do pokoje mimozemšťan , který chce zjistit jak vypadá život na Zemi v roce 2021. Samozřejmě jsem se divil , že zelený mužík z jiné planety je v mojem pokoji. Tak jsem mu to hned vyklopil jak se všechno má. ,,Rok 2021 je totožná kopie roku 2020 ale mnohem víc nudnější.˝ mu odpovídám ...

# data[].attributes.subject
Sedím u stolu se zaplým notebookem a zrovna je hodina distanční výuky. V tom ale vpadne do pokoje mimozemšťan , který chce zjistit jak vypadá život na Zemi v roce 2021. Samozřejmě jsem se divil , že zelený mužík z jiné planety je v mojem pokoji. Tak jsem mu to hned vyklopil jak se všechno má. ,,Rok 2021 je totožná kopie roku 2020 ale mnohem víc nudnější.˝ mu odpovídám ...

# data[].attributes.body
sedím u stolu a poslouchám. Najednou přijde mimozemšťan a zeptá se mě jaká je dnešní doba. Já se mu pomalu začnu svěřovat.

# data[].attributes.body
Je škaredý bouřlivý den a ležím v obýváku u televize a uslyšel jsem klepot na dveře. Otevřel jsem dveře a byl tam malý mimozemšťan, který se mě ptal: „Co se tu děje"? Já jsem odpověděl „nevím o čem mluvíte". Tak jsem odpověděl „je rok 2021 a nic nového se tu neděje, co tu vy děláte"? Mimozemšťan mi odpověděl „Já jsem tam daleko z Marsu, co vy tu na Zemi"? Tak jsem mu řekl že je tu přes 7 miliard lidí kteří tu žijí na této planetě Země, kolik vás žije na Marsu? Ptal jsem se. Mimozemšťan mi odpověděl že jich je tam pár set a že všichni tu brzo přiletí z Marsu na Zemi. Tak jsem mu řekl ať půjde zpět na svou planetu a ať tu raději nikdo nepříjde.

# data[].attributes.body
je težky ale da se to celkem zvladnout

# data[].attributes.headline
Šel jsem po ulici a tam mimozemšťan 👽 než jsem promluvil zdrhl

# data[].attributes.subject
Šel jsem po ulici a tam mimozemšťan 👽 než jsem promluvil zdrhl

# data[].attributes.headline
Když jsem seďel doma na posteli a najednou jsem slyšel za dveřmi bouchnutí dveří tak jsem hned zahodil mobil a ušel se poďívat a otevřu dveře a najednou vidím silnou bílou zář.tak jsem jšel za ní a najedou začnu lítat,když jsem doleťel tak jsem se objevil na vesmírné lodi jak mňe kuchají mimozemšťani.

# data[].attributes.subject
Když jsem seďel doma na posteli a najednou jsem slyšel za dveřmi bouchnutí dveří tak jsem hned zahodil mobil a ušel se poďívat a otevřu dveře a najednou vidím silnou bílou zář.tak jsem jšel za ní a najedou začnu lítat,když jsem doleťel tak jsem se objevil na vesmírné lodi jak mňe kuchají mimozemšťani.

# data[].attributes.body
Seděla jsem na židli a poslouchala webinář a v tom dveřmi prošel mimozemšťan a ptá se: ,,Kde to jsem? A proč se na mě tak díváš?" Byla jsem vyděšena, ale vypadalo to, že mi to stvoření nechce ublížit, tak jsem mu odpověděla: ,, Ahoj víš jsi na planetě Zemi a trochu se tě bojím." On se na mě usmál a zase se zeptal: ,,Co to jsou za zvuky a jak to, že není vše černobílé" Já jsem  mu hned vysvětlila, že tu máme spoustu barev, které jsou hezčí než černá a bílá a slyšíš asi akvárko s rybami. ,,Aha ale je to tu jiné než když jsem tu byl naposled." ,,Aha no to je proto, že jsou všichni zavřeni doma, protože se bojí nemoci, která nám brání dělat vše co chceme." ,,To se tady asi nudíte co?" ,,Ano je to tu teď velice smutné" mimozemšťan mě ale ujistil, že to není jen na naší planetě, ale že se to děje všude. To mě uklidnilo, ale když jsem mu chtěla ještě něco říct byl pryč.

# data[].attributes.body
Seděl jsem u stola a potom jsem slyšel vykopnutí dveří. Kukl jsem sa a tam mimozemšťan. Jakmile mne uvidí tak povídá: ,, Hej ty pozemšťane, řekni kde to jsem? A co sa to tu děje? '' povídal divným tónem. A já mu povídám: ,, Jseš na planetě Zemi, probíhá epidemia a všeci blázní. ''. Potom zase promluvil: ,, A co děláte v té kryzi když máte epidemiu?" . A já mu povídal zpět: ,, Tož jak vidíš, sedím u stola. Mám na ušách klapky a poslouchám svoju výuku. A maximálně vyjdu ven s chábrama když sa domluvíme. A toď vše teď sa zvedni a maké zpět na svoju planetu cizinec." Mimozemšˇan neměl slov, zbalil sa a odletěl zpět na svoju planetu. A mezitím když letěl dom tak jsem musel opravit svoje rozbité dveře.

# data[].attributes.headline
Je krásný den. Sedím u stolu, když se najednou otevřou dveře. Z dveří vstoupil mimozemšťan a působil zmateně.

# data[].attributes.subject
Je krásný den. Sedím u stolu, když se najednou otevřou dveře. Z dveří vstoupil mimozemšťan a působil zmateně.

# data[].attributes.body
Dívka se posadila na lavičku v parku, když v tom si k ní přisedne podivný muž.
,, Zdravím, ty jsi pozemšťanka?" Zeptá se jí
,,No ano. Kdo jsi ty?"
,, Já jsem, jak vy říkáte mimozemšťan. Přiletěl jsem sem z jedné vzdálené planety, abych zjistil jak funguje život na vaší planetě." Vysvětlí.
"No a co by jsi chtěl vědět?"
"Zajímá nás hlavně jak vnímáte svět, barvy, zvuky a tak. Takové věci my totiž nedokážeme moc rozlišovat."
Dívka se zamýšlí a po chvíli začne vysvětlovat:,,Barev rozpoznáváme spoustu, každý předmět nebo živá bytost má jiný odstín.

# data[].attributes.headline
Sedim u stolu a najednou slyším něco za dveřmi. Otevřu a strašně se leknu. Stojí tam mimozemšt´an ale po krátké chvíli se seznámíme a povídáme si o rozdílech na moji a jeho planetě

# data[].attributes.subject
Sedim u stolu a najednou slyším něco za dveřmi. Otevřu a strašně se leknu. Stojí tam mimozemšt´an ale po krátké chvíli se seznámíme a povídáme si o rozdílech na moji a jeho planetě

# data[].attributes.headline
je obyčejný slunný den a já sedím na židli a poslouchám webinář,najednou zaslechnu hlasitou ránu a leknu se . jdu se podívat odkud zvuk pochází. uprostřed obývacího pokoje zahlédnu na zemi sedět podivné stvoření ,které si pohrává s televizním ovladačem a po chvilí mi začne klást otázky nějakým jazykem ,který jsem nikdy neslyšela ...

# data[].attributes.subject
je obyčejný slunný den a já sedím na židli a poslouchám webinář,najednou zaslechnu hlasitou ránu a leknu se . jdu se podívat odkud zvuk pochází. uprostřed obývacího pokoje zahlédnu na zemi sedět podivné stvoření ,které si pohrává s televizním ovladačem a po chvilí mi začne klást otázky nějakým jazykem ,který jsem nikdy neslyšela ...