# data[].attributes.body
je umijeće upravljanja državom ili drugom političkom zajednicom, usmjereno na postizanje općeg dobra.

# data[].attributes.body
- osobe bez državljanstva ili neregistrirane osoba
- osobe koje nisu nikada imale državljanstvo ili su ga izgubile, a novo nisu stekle

# data[].attributes.body
U prazni porostor ispod zadanog pojma (znak +) upišite primjer ili zalijepite sliku koja opisuje/prikazuje konkretan primjer vezan za zadane pojmove u stupcima.

# data[].attributes.body
Kurdi kao narod bez vlastite države ( Roko Bogdan)

# data[].attributes.body
Sjednica Europskog parlamenta (Roko Bogdan)

# data[].attributes.body
https://www.dw.com/hr/%C5%BEivot-bez-dr%C5%BEavljanstva/a-15355605

Klara Grubišić,4.C

# data[].attributes.body
https://www.tportal.hr/vijesti/clanak/kako-izgleda-romska-svakodnevnica-u-hrvatskoj-20141023

Luka Flegar 4.c

# data[].attributes.attachment_link.title
Kako izgleda romska svakodnevnica u Hrvatskoj?

# data[].attributes.attachment_link.description
Regionalni centar Programa Ujedinjenih naroda za razvoj (UNDP) u suradnji s Europskom komisijom proveo je istraživanje o socioekonomskom položaju Roma u 12 zemalja Jugoistočne Europe, među kojima je bila i Hrvatska

# data[].attributes.body
https://m.youtube.com/watch?v=RhWYGoJhRA0

Frane Nikola Marović

# data[].attributes.body
Lana Malbaša 4.c

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apatridi su uglavnom pripadnici romske populacije, pa se strahuje da su podaci o njihovom broju znatno veći i dramatičniji (EPA)

Piše: Mladen Obrenović
Nemaju osobnih dokumenata, niti zdravstvenu zaštitu, nikakva socijalna prava, ni mogućnost zapošljavanja, školu ne pohađaju, ne mogu se ni ženiti ili udavati, čak ni putovati, a mnogi od njih ni iz dvorišta u kojem žive ne izlaze. Takva je sudbina osoba bez državljanstva, koji su bez tog, jednog od ljudskih prava, ostali iz različitih razloga. I za društva u kojima žive oni su jednostavno - nevidljivi.

Potresnu priču o tome kako nikada u životu nije otišao liječniku, niti je bar jedan dan bio u školi ili otišao do središta Zagreba, u kojem živi, ovih je dana s hrvatskom javnosti podijelio 21-godišnji Muhamed Rama. Strahuje od svakog izlaska iz kuće, jer nema nikakve dokumente. Rođen u romskoj obitelji, jednostavno nije upisan u knjigu rođenih. Sad je u proceduri naknadnog upisa, prošle godine je podnio zahtjev za privremeni boravak i još čeka odluku nadležnih.

Ljudima poput Muhameda u procesu stjecanja državljanstva pomaže Informativno pravni centar iz Slavonskog Broda, koji, uz financijsku pomoć UNHCR-a, provodi projekt pravne pomoći osobama bez državljanstva i osobama koje su u riziku da to pravo izgube.

Procjenjuju da samo u Hrvatskoj živi najmanje 500 osoba bez državljanstva, tzv. apatrida, i dvostruko njih neutvrđenog državljanstva. Ta se brojka uglavnom odnosi na Rome, pa strahuju da su te brojke znatno veće i dramatičnije. Po posljednjem popisu stanovništva, na koje se poziva UNHCR, u Hrvatskoj se 2.886 ljudi izjasnilo kako nema državljanstvo.

Nepostojanje zakonske zaštite

Opasnost od nepostojanja zakonske zaštite, ali i pravo na sudjelovanje u političkim procesima te nedovoljna zaštita u slučajevima trgovine ljudima, zlostavljanja i nasilja posebni su problemi na koje upozoravaju u zrenjaninskom Centru za razvoj civilnog društva.
'Svaka osoba ima pravo na državljanstvo i svako kršenje tog prava dovodi do apatridije, koja je jednako i uzrok i posledica diskriminacije, eksploatacije i prisilnog raseljavanja u svim regionima sveta. Pravo na državljanstvo je u opasnosti kada dođe do neke političke promene, jer se tada dešava ciljana diskriminacija, a zakoni različitih nacija se sukobljavaju', upozorava Snežana Ilić iz te nevladine organizacije.

"Čak i kad se usude otići bez dokumenata do centra grada, uglavnom su bivali sprovedeni u prihvatni centar za strance, odakle ih se obično pusti nakon dva-tri mjeseca, jer takve osobe nemaju matičnu državu u koju bi ih se moglo deportirati", konstatira Nataša Kovačević iz ICP-a.
Porod na tuđu osobnu iskaznicu
Različiti su razlozi zbog kojih ljudi u Hrvatskoj postaju apatridi. Po internoj klasifikaciji koju vodi IPC, prije svih su to osobe koje nisu evidentirane u knjigama rođenih, jer njihovi roditelji nisu bili dovoljno informirani ili nisu vodili računa o nužnosti prijavljivanja rođenja djeteta.

Druga kategorija su djeca rođena i prijavljena u Maticu rođenih, ali su njihovi roditelji stranci. Djeca imaju državljanstvo roditelja, ali ne posjeduju putne isprave "matične države", jer ona za njih ni ne zna.

"Imamo i slučajeve kada majka, koja ne posjeduje osobne dokumente, posudi zdravstvenu iskaznicu druge osobe - najčešće rođakinje, te rodi u bolnici na iskaznicu te osobe, pa djeca bivaju upisana s krivim podacima o majci. Za sve te osobe je potrebno provesti sudske postupke osporavanja i utvrđivanja majčinstva i očinstva- kako bi ih se evidentiralo s korektnim podacima", navodi još jedan primjer Nataša Kovačević.

Nadalje, to su i stranci koji su došli u Hrvatsku u vrijeme postojanja bivše, zajedničke države SFR Jugoslavije te godinama žive na istom mjestu, ali nikad nisu regulirali svoj boravak i čak nisu ni sigurni čije državljanstvo imaju i imaju li ga uopće. Na kraju, to su i stranci koji su sklapanjem braka s hrvatskim državljanima ostali živjeti u Hrvatskoj, imaju obitelji, ali su im putne isprave kojima su regulirali boravak prestale važiti.

U svemu se posve logičnim postavlja i pitanje - što je s obvezama apatrida kad već nemaju nikakva prava, odnosno moraju li, primjerice, plaćati poreze, jesu li obvezni plaćati režije, ako ih policija zaustavi u prometu moraju li platiti kaznu, kako ih kazniti ako počine neki prekršaj ili kazneno djelo...

"Osobe bez državljanstva nemaju apsolutno nikakav izvor prihoda, ne posjeduju ništa, pa ne plaćaju ni porez. Uglavnom žive u ilegalno sagrađenim barakama unutar romskih naselja, odnosno kod rodbine, kako bi izbjegli plaćanje režija", objašnjava Nataša Kovačević.

Jugoslaveni kao moderni apatridi

Snežana Ilić iz Centra za razvoj civilnog društva ukazuje i na položaj osoba koje se na popisu stanovništva u Srbiji deklariraju kao Jugoslaveni, iako Jugoslavije odavno nema.
Po posljednjem popisu, tamo živi oko 20.000 Jugoslavena, dok ih je na prethodnom bilo četiri puta više i bili su treća po veličini manjinska zajednica u Srbiji.
'To nije sprečilo tadašnjeg ministra za ljudska i manjinska prava da ih stavi na listu 'nepriznatih', s obrazloženjem da 'nemaju sopstveni jezik, pismo i književnost', i na taj način im onemogući čak ni status nacionalne manjine u Srbiji. Jugosloveni su već skoro četvrt veka moderni apatridi u ovom delu Evrope, bez svoje države, omraženi u svim zemljama, naslednicama SFRJ i politički stigmatizovani', ukazuje Snežana Ilić.

"Ukoliko bi se protiv njih pokrenuo prekršajni ili kazneni postupak, vrlo vjerojatno bi bili oslobođeni plaćanja troškova postupka, jer bi sud utvrdio da nemaju nikakvih primanja. Bez obzira na to što nemaju nikakve dokumente, mogu im biti izrečene sankcije kao i svim ostalim građanima u slučaju počinjenja težih prekršajnih, odnosno kaznenih djela#, dodaje.
Apatridi zbog greške u sustavu
No, nisu samo pripadnici romske populacije u problemima zbog neposjedovanja državljanstva. Strahuje se da je puno više onih koji su i zbog mogućih grešaka u sustavu, nedostatka dokumentacije ili propusta nadležnih službi, ali i samih pojedinaca, u jednom trenutku postali nevidljivi. I to doznaju tek kad se suoče s ishođenjem novih dokumenata.

S takvim se problemom prije dvije godine suočio jedan stanovnik gradića u okolici Sarajeva, koji je svoju priču, uz uvjet anonimnosti, ispričao Al Jazeeri. Iako je rođen u Bosni i Hercegovini, baš kao i njegovi roditelji, nikad je nije napuštao i uredno je imao matični broj i sve dokumente - uključujući osobnu iskaznicu, vozačku dozvolu i prijavljeno prebivalište - onemogućeno mu je da dobije putnu ispravu.

"Samo su mi rekli da nisam upisan u knjigu državljana i u tom trenutku postao sam osoba bez državljanstva i domovine, bez mogućnosti da putujem van Bosne i Hercegovine. Kao da nikad nisam postojao. I sve to nečijom tuđom greškom, koja me je koštala vremena, novca i živaca", priča.

Upućen je da ishodi mnoštvo dokumenata i državi dokaže da je njezin državljanin. Priča i kako su i drugi u njegovom okruženju imali sličnih problema, a kad je pokušao pravnim putem riješiti spor s državom, shvatio je da je osuđen na neuspjeh.

"Kad su mi pismeno obrazložili da mi je odbijen zahtjev za izdavanje putne isprave, upućen sam da se žalim Vijeću ministara Bosne i Hercegovine. Jednostavno mi je onemogućeno da pravno postupam, a advokat mi je savjetovao da odustanem, jer bi to bila borba s vjetrenjačama. I onda sam odlučio krenuti prikupljati papire", prepričava.

Agonija je trajala godinu i pol dana, a od svibnja ponovno ima državljanstvo i putne dokumente.

"Nikad nisam dobio službeni odgovor zašto me nije bilo u knjizi državljana, a uredno sam imao sve dokumente, iako, po njihovoj logici, to nisam smio dobiti. No, sve je to sad iza mene. Ne ponovilo se", zaključuje.
Izvor: Al Jazeera

# data[].attributes.attachment_link.title
Ljudi bez državljanstva nevidljivi za društvo

# data[].attributes.attachment_link.description
Piše: Mladen Obrenović Nemaju osobnih dokumenata, niti zdravstvenu zaštitu, nikakva socijalna prava, ni mogućnost zapošljavanja, školu ne pohađaju, ne mogu se ni ženiti ili udavati, čak ni putovati, a mnogi od njih ni iz dvorišta u kojem žive ne izlaze. Takva je sudbina osoba bez državljanstva, koji su bez tog, jednog od ljudskih prava, ostali iz različitih razloga.

# data[].attributes.body
Rohindže - narod bez državljanstva koji trpi nasilje u Mijanmaru i bježi u susjedni Bangladeš
https://www.tportal.hr/vijesti/clanak/tko-su-rohindze-narod-bez-drzavljanstva-koji-nije-nigdje-dobrodosao-foto-20170918

Nika Kilić 4.c

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
Boats and boating--Equipment and supplies

# data[].attributes.attachment_link.title
Tko su Rohindže, narod bez državljanstva koji nije nigdje dobrodošao?

# data[].attributes.attachment_link.description
Proteklih tjedana više od 310.000 pripadnika naroda Rohindža pobjeglo je od nasilja u Mjanmaru u susjedni Bangladeš. Vijest o egzodusu tog naroda uznemirila je javnost, iako je tek mali dio svjetske populacije znao ponešto o tom narodu čije je porije

# data[].attributes.body
https://www.iusinfo.hr/aktualno/u-sredistu/14417

Antonia Škalic, 4.C

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apatridija nastaje kao posljedica velikih promjena u međunarodnim odnosima, ratova, promjena državnih granica, unutardržavnih političkih sukoba, zakonske i administrativne neujednačenosti prakse među državama, kao i činom oduzimanja i odricanja od državljanstva.

Osobe bez državljanstva u svakodnevnom životu ne mogu ostvariti osnovna prava koja osobe s državljanstvom uzimaju zdravo za gotovo, kao što su zapošljavanje, sklapanje braka, prelazak državne granice ili korištenje zdravstvenog i mirovinskog sustava.

Praksa pokazuje da se takve osobe rijetko ili nikada ne susreću s institucijama države u kojoj žive, da su prisiljene živjeti izvan sustava, u pravilu na rubu egzistencije. To često postaje generacijski problem zbog toga što se u nekim državama državljanstvo ne može steći rođenjem na teritoriju te države ( ius soli), pa čak niti naturalizacijom bez obzira na broj godina provedenih u toj državi.

Opća deklaracija o ljudskim pravima iz 1948. u članku 15. određuje da sve osobe, bilo gdje u svijetu, moraju imati zakonsku vezu s nekom državom:
"Svatko ima pravo na državljanstvo. Nitko ne smije biti samovoljno lišen svoga državljanstva niti mu se smije uskratiti pravo na promjenu državljanstva."
Posebna veza između pojedinca i države prvi puta je priznata 1955. u predmetu Nottebohm o kojem je odlučivao Međunarodni sud pravde. Sud je istaknuo sljedeće:
"U skladu s praksom država, arbitražnim i sudskim odlukama te mišljenjem tvoraca teksta, državljanstvo je pravna veza čiji se korijeni nalaze u činjenici socijalne povezanosti, istinske egzistencijalne, interesne i emotivne veze, s istovremenim postojanjem uzajamnih prava i obveza."
Konvencija UN-a o pravnom položaju osoba bez državljanstva iz 1954. određuje prava i obveze apatrida i država prema njima. Osim te Konvencije, problem osoba bez državljanstva rješavaju i Konvencija o smanjenju slučajeva bez državljanstva iz 1961. te posredno Konvencija UN-a o pravima djeteta iz 1989. godine i Konvencija o državljanstvu udate žene iz 1957. godine.

Problem apatridije uočen je tek početkom 20. stoljeća. Nakon prvog svjetskog rata uvedena je tzv. Nansenova putovnica nazvana po Fridtjof Nansenu, norveškom istraživaču i znanstveniku na čiju je inicijativu u Ženevi, 5. srpnja 1921., potpisana međunarodna deklaracija kojom je uvedena posebna putna isprava za izbjeglice. Podijeljeno je više od 450,000 takvih putovnica. Taj dokument prvenstveno je nastao zbog potrebe rješavanja problema izbjeglica iz Ruskog građanskog rata. Pretpostavlja se da je Lenjin oduzeo državljanstvo više od 800.000 tisuća osoba te su one osim problema progonstva trajno izgubile legalnu vezu sa svojom matičnom zemljom.

Nansenova putovnica omogućila je repatrijaciju više stotina tisuća ljudi i iako se više ne izdaje, postojeća nacionalna i nadnacionalna tijela kao što su Ujedinjeni narodi izdaju dokumente za osobe bez državljanstva i izbjeglice. To su u pravilu potvrde o identitetu i putni dokumenti.

Osim prema Konvenciji o pravnom položaju osoba bez državljanstva, niti jedan drugi međunarodni pravni akt formalno ne uspostavlja međunarodni pravni status osoba bez državljanstva niti je predmetnom konvencijom ustanovljen međudržavni ured ili tijelo za nadzor čije bi postupanje, naputci i akti bili pravnoobvezujući prema državama potpisnicama. Konvencija daje mogućnost apatridima dobivanja putnih i identifikacijskih isprava, pravo na pomoć u upravnim postupcima te druga prava kojima se osigurava konkretna zaštita prava apatrida.

Zabrinjavajuća je činjenica da je do 1. srpnja 2010. godine samo 65 država potpisalo Konvenciju o pravnom položaju osoba bez državljanstva, a još je gori podatak da je u pedeset godina Konvenciju o smanjenju slučajeva bez državljanstva potpisalo samo 38 država. Možemo biti ponosni na činjenicu da je Republika Hrvatska jedna od tih 38 država potpisnica kao i na činjenicu da u našoj državi ne postoji veliki problem s osobama bez državljanstva. Naime, u Republici Hrvatskoj živi tek nekoliko desetaka osoba bez državljanstva, za razliku od Tajlanda, Estonije, Sirije ili Letonije koji imaju veliki udio stanovništva bez državljanstva.

Kao primjer najbliži nama možemo navesti brojčano malu Crnu Goru u kojoj, prema podacima UNHCR-a, živi gotovo 3000 ljudi bez državljanstva. Većim dijelom radi se o Crnogorcima koji su na temelju međudržavnog sporazuma između nekadašnje Jugoslavije i Albanije, 1991. godine doseljeni iz Albanije u Crnu Goru.

Iako danas u svijetu postoji više od 235 država, apatridija je još uvijek globalni problem. Prema podacima UNHCR-a više od 12 milijuna ljudi širom svijeta nema zakonsku vezu niti s jednom državom, a brojka je vjerojatno i veća zbog toga što mnoge države negiraju problem apatridije zbog svojih političkih i nacionalnih interesa. Kada tome pribrojimo i više od 15 milijuna izbjeglica te osobe za koje se formalno smatra da imaju državljanstvo, ali ne mogu ostvariti niti jedno pravo koje iz državljanstva proizlazi tzv. de facto apatridi, dolazimo do brojke od gotovo 30 milijuna ljudi koji trenutno ne uživaju zaštitu niti jedne države na svijetu.

Treba naglasiti kako je položaj izbjeglica, barem formalno, puno bolji jer one ipak uživaju određenu razinu međunarodne zaštite na temelju Konvencije o statusu izbjeglica iz 1951. godine koja je potpisana od strane 146 zemalja, dok osobe bez državljanstva nemaju gotovo nikakvu zaštitu.

Neven Brkić, mag. iur.

# data[].attributes.attachment_link.title
Međunarodni položaj osoba bez državljanstva

# data[].attributes.attachment_link.description
Sve osobe imaju pravo na pripadnost određenom narodu putem institucije državljanstva te pravo uživati zaštitu barem jedne države i na taj način ostvarivati svoja politička i građanska prava. Iako većina ljudi ima barem jedno državljanstvo, neki ga zbog životnih okolnosti nisu uopće niti stekli ili su ga tijekom života izgubili.

# data[].attributes.body
https://balkans.aljazeera.net/teme/2020/7/12/nevidljivi-za-sistem-apatridi-na-balkanu
Tani Cavala 4.c

# data[].attributes.attachment_link.title
Nevidljivi za sistem: Apatridi na Balkanu

# data[].attributes.attachment_link.description
Veliki broj ljudi je bio bez državljanstva nakon Drugog svjetskog rata, pa raspadom Sovjetskog saveza, Jugoslavije i ratovima na Bliskom Istoku.

# data[].attributes.body
(Nikolina Smajkan)

# data[].attributes.attachment_link.title
U potrazi za ljudima bez državljanstva: oni su bez papira, bez prava i potpuno nevidljivi

# data[].attributes.attachment_link.description
Apatridi. Tako se zovu oni koji žive u nekoj državi, a čije državljanstvo nemaju.
Zbog toga nemaju pravo na osnovne dokumente ni na nikakva druga prava.

# data[].attributes.body
Ana Guć, 4.c

# data[].attributes.body
https://amp.dw.com/hr/%C5%BEivot-bez-dr%C5%BEavljanstva/a-15355605
Karla Grbavac,4.c

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Diljem svijeta preko 12 milijuna osoba ne posjeduje državljanstvo. Ujedinjeni narodi pokrenuli su ovih dana kampanju protiv diskriminacije apatrida koji često već generacijama žive bez osnovnih građanskih prava.

Obitelj Ise Abdula Faradža već generacijama živi u Kiberi, naselju na rubu Nairobija. Isin djed je još prije više od 100 godina u današnjem Sudanu pristupio kolonijalnoj britanskoj vojsci koja ga je nakon toga stacionirala u današnjoj Keniji. Isa pripada narodu Nubijaca i, kao i mnogi drugi pripadnici ovog naroda, u Keniji živi bez državljanstva. Nakon proglašenja neovisnosti 1963. Kenija je naime svim potomcima nubijskih vojnika uskratila pravo na upis u knjigu državljana. Život bez osobnih dokumenata je nešto najgore što se čovjeku može desiti, smatra Isa.
Bez papira ne postojiš
„U Keniji, ako ne posjeduješ osobne isprave zapravo ni ne postojiš. Teoretski ni kuću ne smiješ napustiti jer postoji opasnost da te netko zaustavi i pita za osobnu iskaznicu. Ovdje je to zločin. No ako ne smiješ napustiti kuću, od čega ćeš živjeti? Kako ćeš pronaći posao? Ne smiješ ni račun u banci otvoriti. Nemaš pravo posjedovanja, jednom riječju, ne postojiš."

Bez putovnice, bez identiteta

Kenija pored Tajlanda, Nepala, Sirije ali i Letonije spada među države s velikim udjelom građana bez državljanstva u ukupnom broju stanovnika. Visoki ured Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR) broj apatrida ili apolita kako se osobe bez državljanstva još nazivaju, diljem svijeta procjenjuje na oko 12 milijuna. Istodobno se broj izbjeglica procjenjuje na oko 15 milijuna. No za razliku od apatrida, izbjeglice prema međunarodnim konvencijama polažu pravo na pomoć. Erika Feller, zamjenica visokog povjerenika za izbjeglice, ukazuje na diskriminaciju apatrida u usporedbi s izbjeglicama: "Često radi o grupama građana koji više-manje žive skriveno od očiju javnosti, apatride se ne doživljava kao punopravne članove društva. Oni su nevidljivi i zbog toga često ne uspijevaju doći na listu prioriteta pojedinih država".

Pravno gledano, apatridi žive u nekoj vrsti sive zone. Bez državljanstva nema ni države koja se brine za osiguranje građanskih prava. Kao građani bez građanskih prava, apatridi se u svakodnevnom životu suočavaju s brojnim preprekama ako žele legalno stanovati, putovati, zarađivati novac ili koristiti zdravstveni sustav. Najčešći razlozi zbog kojih neka osoba postaje apatrid je raspad države u kojoj je ova osoba dotad živjela. Gubitak državljanstva često je plod nejasnih pravnih normi, strogih zakona o državljanstvu ali koji put i samovolje državnih institucija i diskriminacije. Težak status se nerijetko, kako kaže Marc Manly iz UNHCR-a, prenosi iz generacije u generaciju. "Ove osobe su u zemljama u kojima žive desetljećima pa i stoljećima ukorijenjene i integrirane. Tijekom vremena su razvile strategije kako preživjeti uz minimalni kontakt s institucijama. Ove osobe se vrlo rano susreću s granicma unutar jednog društva koje apatridima ne omogućavaju napredak".

I djeca padaju u izolaciju kad im roditelji nemaju državljanstvo

Nema vjenčanja bez papira
To je na svojoj koži osjetio i Tran Hoang Puc kada je krajem sedamdesetih pred Crvenim Kmerima iz Kambodže pobjegao u Vijetnam. Bijeg mu je spasio život ali mu je, kako kaže, oduzeo državljanstvo. "Kada smo se ovdje našli, potpuno bez novca, nismo ni sanjali kakav će biti život bez državljanstva. To je bio veliki korak unazad i užasno mi je teško palo promatrati djecu kako se muče"

Njegova kćerka je pogođena time što joj nije omogućena ista naobrazba kao njenim vršnjakinjama s vijetnamskom putovnicom. Sin Kosal kaže da ga je činjenica što ne posjeduje državljanstvo i u privatnom životu stavljala pred nepremostive prepreke.„Kad sam se htio vjenačati sa svojom tadašnjom djevojkom, njezini roditelji su me upitali ‚Tko si ti uopće?'. Bez papira i državljanstva vlasti mi nisu htjele izdati ni vjenčanicu".

Bježe iz Kamobže u Vijetnam - a tamo čeka život bez dokumenata

# data[].attributes.attachment_link.description
Obitelj Ise Abdula Faradža već generacijama živi u Kiberi, naselju na rubu Nairobija. Isin djed je još prije više od 100 godina u današnjem Sudanu pristupio kolonijalnoj britanskoj vojsci koja ga je nakon toga stacionirala u današnjoj Keniji. Isa pripada narodu Nubijaca i, kao i mnogi drugi pripadnici ovog naroda, u Keniji živi bez državljanstva.

# data[].attributes.body
https://vimeo.com/133337377

Paola Brzica, 4.C

# data[].attributes.attachment_link.title
Apatridi - 'nevidljivi ljudi' bez državljanstva

# data[].attributes.attachment_link.description
Apatridi su osobe koje žive bez državljanstva. Oni ne mogu ostvariti svoja temeljna ljudska prava jer bez državljanstva, a samim time i bez dokumenata, ne mogu pronaći posao, zaposliti se, ni ostvariti prava iz zdravstvenog osiguranja. Pretpostavlja se da ih u Hrvatskoj živi otprilike 500-injak.  
Kako riješiti problem apatrida? Pogledajte razgovor u emisiji Prizma HTV-a, u kojem sudjeluje savjetnik pučke pravobraniteljice Igor Lekić te Jasna Barberić iz UNHCR-a.

Cijelu emisiju možete pogledati ovdje: http://www.hrt.hr/enz/prizma/291840/

# data[].attributes.body
Josipa Olujić,4.C

# data[].attributes.attachment_link.title
Romski apatridi u Makedoniji - Phralipen

# data[].attributes.attachment_link.description
Procjenjuje se da u svijetu živi gotovo četiri milijuna ljudi bez državljanstva – apatrida. Ti ljudi su u pravilu potpuno “nevidljivi”, žive u pravnom vakuumu i ne mogu ostvariti nikakva građanska ni socijalna prava. Republika Sjeverna Makedonija, ovoga je mjeseca napokon učinila jedan korak ka rješavanju toga problema. U Sobranju, makedonskom parlamentu, 7. studenog je […]

# data[].attributes.body
https://m.sbplus.hr/nova_gradiska/zivot/ostalo/apatridi__ljudi_bez_domovine.aspx

Josip Karaman

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Zaboravljeni od države

Apatridi - ljudi bez domovine

Ruža je konačno dobila putnu ispravu i osobnu kartu(Foto: ŽP/Cropix/100posto.hr)

Bila je dijete bez dokumenata, država joj je oduzimala djecu, obrazovanje, sigurnost. Sada je dobila putovnicu i prepuna je planova.

ZA koji dan Ruža Nikolić proslavit će 35 rođendan. Iako je život na Ružinom licu ostavio mnogo više traga nego kod njezine prosječne vršnjakinje. Rođena je u Novoj Gradišci, sada živi u okolici Siska, cijeli život nije se maknula iz Hrvatske, piše 100posto.hr o ovoj ženi i njenoj borbi da dođe do dokumenata.

Pa ipak, tek je prošli tjedan dobila svoj prvi dokument sa slikom koji joj omogućuje kretanje izvan granica Republike Hrvatske. Nakon punih 12 godina 'ganjanja' papira konačno je dobila dokumente. Prije toga, piše 100posto.hr, ona za Hrvatsku nije postojala. Iako su za nju svi znali. "Moj život je težak od malih nogu, tu se nema što puno pričati. Mene je ulica odgojila, ja nisam imala mamu, ona je mene s tri mjeseca ostavila kod tate, tako mi je otac rekao. Tata je otišao u zatvor jer je nešto počinio što nije trebao, sada se izvukao. Onda sam ja ostala sama, bilo je slučajeva da idem iz kante uzeti ako nešto valja da pojedem. Bilo je takvih situacija, ali to je prošlost", prepričava Ruža Nikolić.

Iako ima ime i prezime, nikad nije imala državljanstvo, nije ga imao ni njezin otac. Kao beba nikad nije dobila niti jedno državljanstvo, baš kao ni njezin otac. Nije imala državljanstvo, domovnicu, papire, osobnu iskaznicu pa ni ništa drugo.

Iako je očito bila zapušteno dijete i mlada žena, nikada nije imala problema s policijom, s ironijom to naglašava. "Što se njih tiče, mogu na cesti spavati, oni su znali da nemam dokumente, da nemam ništa živo, znali su moj život, nisu se udostojili da mi pomognu. Nikad nisam bila kažnjena zato što nemam dokumente, inače su me trebali... znate oni to rade", govori tiho dok sjedi za stolom u svojom primaćem dijelu kuće. Možda, da je itko od službenih instanci doveo u pitanje zašto se djevojčica bez dokumenata potuca po ulici, možda bi njezin život izgledao malo drugačije.

A kako je izgledao? "U školu nisam mogla ići, htjela jesam, ali na žalost nisam. Želja mi je bila u mladosti da nađem neki posao, ali to se nije ostvarilo, tada sam htjela da sam se mogla zaposliti u nekoj trgovini. Pisanje i čitanje to mi slabo ide", iskrena je Ruža.

Sada živi s nevjenčanim suprugom i njihove tri kćerkice, jedna slađa od druge. Najstarija Rahella sada je đak prvak, Kemallia će uskoro navršiti šest godina, a najmlađa Kornellia četiri. Dok se djevojčice igraju na kauču pored oca, Ruža nabraja svoje želje. Ono što si je dugo priželjkivala, a nije mogla ostvariti bez toliko iščekivanih dokumenata.

"Najvažnije mi je da se volimo moj suprug, ja i moja djeca. Želim da se vjenčamo, to do sada nismo mogli", kazuje uz osmjeh. "To je njezina najveća želja, ok nije najveća, ali govori mi 'Svi su na tvom prezimenu, zašto ne bih i ja bila", nadopunjuje ju njezin Mehmed Hadžić.

Ruža vjeruje da će se sada moći vjenčati, pošto ima putnu ispravu, svako će se raspitati. Njezina putna isprava za osobe bez državljanstva je smeđe boje, nije plava, kaže takve dobivaju apatridi - ljudi bez domovine.

Cijeli tekst možete pročitati OVDJE.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Spectrum Software d.o.o., Slavonski Brod

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruža je konačno dobila putnu ispravu i osobnu kartu(Foto: ŽP/Cropix/100posto.hr) Bila je dijete bez dokumenata, država joj je oduzimala djecu, obrazovanje, sigurnost. Sada je dobila putovnicu i prepuna je planova. ZA koji dan Ruža Nikolić proslavit će 35 rođendan. Iako je život na Ružinom licu ostavio mnogo više traga nego kod njezine prosječne vršnjakinje.

# data[].attributes.body
Antonia Škalic, 4.C

# data[].attributes.body
Tina Lovrinčević 4.c

# data[].attributes.body
Nevesele priče hrvatskih apatrida: Život bez 'papira' i nade - tportal https://www.tportal.hr/vijesti/clanak/nevesele-price-hrvatskih-apatrida-zivot-bez-papira-i-nade-20150701

Tina Lovrinčević 4.c

# data[].attributes.body
(Karlo Jelača)

# data[].attributes.attachment_link.title
Nevidljivi za sistem: Apatridi na Balkanu

# data[].attributes.attachment_link.description
Veliki broj ljudi je bio bez državljanstva nakon Drugog svjetskog rata, pa raspadom Sovjetskog saveza, Jugoslavije i ratovima na Bliskom Istoku.

# data[].attributes.body
KARLO JELAČA 4.c

# data[].attributes.body
LJUDI KOJI NE POSTOJE: U Hrvatskoj živi 500 osoba bez domovine i ikakvih građanskih prava - Net.hr https://www.google.com/amp/s/net.hr/danas/hrvatska/ljudi-koji-ne-postoje-u-hrvatskoj-zivi-500-osoba-bez-domovine-i-ikakvih-gradanskih-prava-477b5534-b1ce-11eb-bf57-0242ac150016%3famp=1
Marijeta Drlje 4.c

# data[].attributes.body
Marijeta Drlje 4.c