# data[].attributes.headline
Kuigi erinevad loodustingimused on vorminud erinevaks ka indiaanlaste välimuse, võime leida siiski ühiseid jooni: rässakas kehaehitus, kõrge, reeglina küllaltki lame laup. Nina on jõuline ja kõrge. Suu on suhteliselt lai. Domineerivaks silmavärviks on tumepruun. Juuksed on mustad, siledad ja tihedad. Enamasti on indiaanlased keskmist kasvu, vahel ka väiksemad. Nahk on neil kollakaspruun.

# data[].attributes.subject
Kuigi erinevad loodustingimused on vorminud erinevaks ka indiaanlaste välimuse, võime leida siiski ühiseid jooni: rässakas kehaehitus, kõrge, reeglina küllaltki lame laup. Nina on jõuline ja kõrge. Suu on suhteliselt lai. Domineerivaks silmavärviks on tumepruun. Juuksed on mustad, siledad ja tihedad. Enamasti on indiaanlased keskmist kasvu, vahel ka väiksemad. Nahk on neil kollakaspruun.

# data[].attributes.headline
Indiaanlaste välimus on erinevate loodustingimuste tõttu vorminud erinevaks ka indiaanlasete välimuse, kuid siiski võime leida ühiseid jooni. 

# data[].attributes.subject
Indiaanlaste välimus on erinevate loodustingimuste tõttu vorminud erinevaks ka indiaanlasete välimuse, kuid siiski võime leida ühiseid jooni. 

# data[].attributes.body
Põhja-Ameerika indiaanlased on Põhja-Ameerika põlisrahvad, kes saabusid Põhja-Ameerika mandrile ilmselt kiviajal Ida-Aasiast. Sageli on neid seostatud šamanismi ja rituaalidega. Eurooplaste tulekuga 17. ja 18. sajandil hävinesid indiaanlaste kultuur ja rahvad peaaegu täielikult. Teisalt viis eurooplaste mõju Suur tasandiku piirkonna asustamiseni, millest kujunesid välja tasandikuindiaanlased, kes küttisid hobustel piisoneid. Paljud indiaanlased surid eurooplaste sissetoodud haigustesse, tapeti või olid sunnitud kolima USA valitsuse loodud reservaatidesse. Indiaanlaste eluolu hakkas paranema uuesti 20. sajandil.

# data[].attributes.body
1763. aasta kuningliku teadaandega olid Euroopa asunikele Apalatšidest lääne poole jäävad alad piiratud. Selline seadus ei püsinud kaua ning Euroopa asunike asulad liikusid eriti pärast Ameerika iseseisvussõda, Louisiana ostu ja Adamsi–Onísi lepingut üha enam läänepoole. Arvati, et Mississippi jõest läänepoolsed alad on kontrastiks idapoolsetele aladele elamiskõlbmatud (nn Great American Desert). President Thomas Jefferson plaanis selle ala anda indiaanlastele. Mississippi piri eraldama asunikke idas põliselanikest.

19. sajandil olid indiaanlaste sunnitud lahkuma oma põlistest elupaikadest läände väiksematele territooriumitele. 28 V 1830 allkirjastas president Andrew Jackson seaduse (Indian Removal Act), mille järgi tuli umbes 100 000 USA kagualade indiaanlast küüditada Mississippi jõest läänepoolsetele maadele, mis pidid saama indiaanlaste omaks. Jackson eiras ülemkohtunik John Marshalli otsuseid, mille kohaselt föderaalvalitsus pidi indiaanlasi kaitsma.

# data[].attributes.body
Eskimod on elanud Arktika rannikul, püüdes mereimetajaid ning küttides maismaal.

Nad elavad laialipillatult suhteliselt väikeste kogukondadena, mis on muu hulgas erinevate looduslike tingimuste tõttu kultuuriliselt erinevad, kuid paljude ühisjoontega.

Varem elasid eskimod enamasti väikestes eraldatud külades, mille suurus sõltus paiga loodusressurssidest. Tavaliselt elas külas 10–50 inimest, kes olid omavahel suguluses. Alaskal olid külad kohati kuni 200 elanikuga. 19. sajandi alguses oli selliseid rühmi väidetavalt umbes 200.

# data[].attributes.headline
Peruus tehtud leiud tõendavad, et Lõuna-Ameerika indiaanlased olid osavad kirurgid, kes oskasid koljut mitmel moel avada. 32 skeleti uurimine näitas, et Peruu keskosas arenenud Wari riigi ehk Huari kultuuri arstid tegid süstemaatiliselt koljulõikusi ehk nn trepanatsiooni.

# data[].attributes.subject
Peruus tehtud leiud tõendavad, et Lõuna-Ameerika indiaanlased olid osavad kirurgid, kes oskasid koljut mitmel moel avada. 32 skeleti uurimine näitas, et Peruu keskosas arenenud Wari riigi ehk Huari kultuuri arstid tegid süstemaatiliselt koljulõikusi ehk nn trepanatsiooni.