# data[].attributes.body
Først skabte du mig

Jeg havde ingen anelse

Du så hele mit liv for dig

Ligesom skabelsen

Som barndommen gik,

og jeg lærte om din vilje

Gik der samtidig ”leg” i den

Og det blev svært at vælge

# data[].attributes.body
Hvem er du?
For når jeg ser på dig,
ser jeg en fejl, et nul, en fiasko

# data[].attributes.body
Jeg har altid levet med det sådan, men er det godt at tage det ind

Undgå fristelser, der vil påvirke dit sind

Familiens traditioner, normer og opdragelse

Har mig altid fulgt og er ikke kun ragelse

Tag et valg, som kun gør dig godt

Og lad ikke dit hjerte styre af det rene skråt

Tænk tilbage, husk på din barndomsrod

For det skal give dig styrke og mod

”Det synes jeg ikke”, siger dine venner

Men lad dig ikke kun styre af det, de kender

At slå hul på sine holdninger er ikke altid smart

Kun hvis det dine venner mener lyser klart

Lad det gå ind ad det ene øre og ud af det andet

”Fake news” kan ligeså godt begraves i sandet

For du er stærk så lad det dig ikke gå på

Følg sandhedens sti, som er den rette at gå

”Gør ligesom dem, for det er det rigtige”

Det siger nettet, for det er det mægtige

Det burde i stedet være den almægtige Gud

Som tog verdens synd og rækkede ud

# data[].attributes.headline
Johnny <3                                                    Hvor hurtigt det sker,                  det med pusleborde og bleer  Barndommens ur nu render  endnu et kapitel begynder                      I                                               Verden nu åben står.              Tilbage du ej kan komme   Første skridt selv du får          Men husk, snart er det omme             I                                                    Tiden er som års skift                 De kan nu ej lærers.                 Hast er dog blot en last          Dine ben skal dig jo bære

# data[].attributes.subject
Johnny <3                                                    Hvor hurtigt det sker,                  det med pusleborde og bleer  Barndommens ur nu render  endnu et kapitel begynder                      I                                               Verden nu åben står.              Tilbage du ej kan komme   Første skridt selv du får          Men husk, snart er det omme             I                                                    Tiden er som års skift                 De kan nu ej lærers.                 Hast er dog blot en last          Dine ben skal dig jo bære

# data[].attributes.body
Hvem er jeg

Hvem er du

Hvem vil jeg gerne være?

Er vejen forudbestemt?

Eller kan jeg vælge?

Er jeg mig?

Er du dig?

Er jeg ham eller hende?

Kan jeg blive til noget?

Mia

# data[].attributes.body
Som en kvist der spirer

mærker du noget der sig sniger.

Noget er på vej

Hvem er jeg?

Noget fremmed.

Spring ud i det!

Hvem ved, hvad henne vil

en naturlig forandring, som larven i puppen.

Verden sig åbner for dine øjne

Tag imod en unik gave

En fase i livet

Ikke tag det forgivet.

# data[].attributes.body
Tindbæk

# data[].attributes.body
Til de små unge

Presset bliver større og større

Forventningerne højere og højere

De forventer alle det bedste

Men de må forstå at vi ikke er heste

Pas nu på du ikke bliver stresset

Vandet skulle nødig flyde over glasset

Du er meget mere end bare et tal

Så bare slap af, og ryg lidt tjald

# data[].attributes.body
Hvem er jeg?

Hvem er du?

Hvem er vi?

Det ved jeg næppe

Og det gør ingen andre

Vi er tabte

Fra nu af gør vi intet

Vi holder os passive

Og lader tiden løbe forbi os.

# data[].attributes.body
Jeg ved ikke hvad jeg skal med mit liv

Min cykelbramser siger Piv

Skolen presser

Jeg trænger til en kradser

Spillet bliver ved

Men jeg går i ged

Jeg spiller min tid

Fuck slid

Jeg kan ikk finde ud af en fucking skid

Men kan kun tænke på hvordan det er at udnytte sin tid

Minecraften kalder

Livet falder.

# data[].attributes.body
?!!?
En blomst der lukkes op

Et hjerte gør et hop

En verden til forskel

Et liv i et luftkastel?

En tanke spirer frem

og spreder en frygt

i forsøg på at nå dem

gør man noget sindssygt

Et liv er slut

Men så’n er det

Vi eksisterer som vi vil

# data[].attributes.body
Jeg kommer ud til en kæmpe verden.

Her er de første mennesker jeg ser

Er det her min familie?

De tager mig til sig

De tager mig med hjem

Her hos min familie har jeg det godt

Vi har lavet så meget sammen

De passer på mig

Tager sig af mig

De ta’ mig ind til dem

Første skoledag. Ret vildt

Sige farvel til at være tryg hver dag

Møder nye mennesker.

Hvem er de?

Venner måske

Det med første skoledag er blevet lidt gammelt

Har gjort det så mange gange nu

Har fået venner og fjender

Men vil vi altid være venner?

Vil vi altid være fjender?

Når jeg ikke vil skole

Så vender jeg til mine venner

Hører om de vil opleve noget sammen

Lave nogle minder sammen

Inden vi måske siger farvel

Nu er det en ny skolestart

Men en ny skole.

Hvordan i alverden skal det gå?

Langt væk hjemme fra

Og langt væk fra venner og familie

Et utrygt sted i starten

Men har indset det her min nye familie

Jeg bliver sat på prøver

Udvikler mig

Styrker mine svage

Det her sted har gjort mig moden

Jeg er stadig et barn

Men tæt på voksen.

Alt går så stærkt

Nu er mine venner snart langt væk igen

Aner ik hvor jeg skal hen

Skal bare til en ny skole

Starter forfra igen

Gid jeg kunne gå tilbage

Hvor jeg var med familien

Ved ik hvad jeg vil

Ved ik hvor jeg skal gå hen

Men jeg håber da

Når jeg kommer i mål

Jeg har fundet ud af hvem jeg er

# data[].attributes.body
Hvem er du?
For når jeg ser på dig,
ser jeg en fejl, et nul, en fiasko
du ligeså arrogant, så selvsikker som Kuzco,
du ved det er sandt.
Men der er noget der hærger indeni dig,
Men du lukker det aldrig ud,
for så kunne de jo se at du et kvaj.
En kujon, som kun løber fra sig selv,
men det eneste du gør er at slå tiden ihjel.
Hvem er du?
På et tidspunkt så skal det ud.
for ingen dukke kan flygte fra sin skaber, og du en taber.
Så kan du sukke og bukke, men du ville aldrig kunne fjerne gud

# data[].attributes.body
Den kommer snigende.

Den er helt tiende.

Måske mærker du det blidt.

Ofte den kommer på visit.

På livets lange vej du jo er.

valgene dine ligger dig nær.

Nu skal du dig beslut.

Barndommen er brudt.

Minderne du aldrig må glemme.

Det er her du føler dig hjemme.