# data[].attributes.body
-Sétáink közben figyeljük meg az ébredő természetet,az első vadvirágokat,a rügyező ágakat,gyüjtsünk pár barkaágat

-A húsvéti jelképekről(festett tojás,húsvéti bárány,tojáshozó húsvéti nyuszi,barkaág)

-Vonjuk be a gyerekeket a takarításba,az otthonunk csinosításába,finomságok készítésébe,tojásfestésbe

# data[].attributes.body
Tojásformából puzzle,hogy hogyan vágjuk ketté ,az a fantáziánktól függ

# data[].attributes.body
Hol volt, hol nem, a Zsámbék melletti zsombékos réten élt három festőnyúl: Sára, Karcsi és Piroska. Sára sárga festőköpenyben sárga tojásokat festett, Karcsi kék köpenyben kékeket, Piroska piros köpenyben pirosakat.

Szorgalmasan dolgoztak, mert közeledett a húsvét. A zsámbéki tyúkok, nehogy odalegyen a becsület, kosárszám hordták nekik a tojást. A tyúkok mögött naposcsibék masíroztak. Apró csőrükkel ők is tojásokat görgettek.

A festőnyulak meg festettek, festettek és festettek.

Lassan az egész rét megtelt száradó színes tojásokkal. Minden állat gyönyörködve nézte. A zsombékok alól békák bámulták boldogan, a füvek hegyéről csigák lesték lelkesen, az ég tetejéről röpködő madarak számlálták önfeledten.

– Hess innen! – kergette Sára a kíváncsiskodókat. – Meg ne lássam, hogy valamelyiktek hozzáér a tojásokhoz!

Nem is esett baja egyetlen tojásnak sem. Rendben ment minden – egészen addig, amíg Piroska csuklani nem kezdett.

Úgy kezdődött, hogy Piroska elmerülten dolgozott. Egyszer csak megállt a kezében az ecset, annyit mondott, hogy: – Hukk! – és egy nagyot ugrott. Aztán visszahuppant, és akkor azt lehetett hallani, hogy: RECCS!

– Jaj, oda egy tojás! Egy szép piros tojás! – jajveszékelt Sára. Karcsi döbbenten hallgatott.

Piroska mondani akart valamit, de csak annyit tudott szólni, hogy: – Hukk! – és ugrott egy újabbat. Megint visszahuppant, és megint csak azt lehetett hallani, hogy: RECCS!

Aztán megint: – Hukk! – és megint: RECCS! És: – Hukk! – és: RECCS!

– Állítsd meg, Karcsikám! – könyörgött Sára. – Csinálj már valamit!

Karcsi rohant, és hozta Nyúl doktort.

A doktor máris vizsgálta volna Piroskát:

– Semmi baj, mondd szépen, hogy: – Á! – ám Piroska egyre ugrált. Szegény doktor kénytelen volt együtt szökdécselni vele. Mikor Piroska azt mondta, hogy: – Hukk! – arra mind a ketten felugrottak. A levegőben a doktor megnézte Piroska torkát: – Semmi baj, mondd szépen, hogy: – Á! – Aztán mind a ketten visszahuppantak: RECCS-RECCS! RECCS-RECCS!

– Semmi baj – lihegte a doktor. – Csak egy kis csuklás! – és elszelelt.

Piroska meg folytatta: – Hukk! – RECCS!... – Hukk! – RECCS!...

– Jaj nekünk, nem marad tojás! – siránkozott Sára. – Ilyen szégyent! Csinálj valamit, Karcsikám!

Karcsi a homlokára csapott: – Sót ide! – mert a nagymamájától hallotta egyszer, hogy a só jó a csuklás ellen.

– És citromot ide! – kapott észbe Sára is, mert a dédmamájától hallotta, hogy a citrom jó a csuklás ellen.

Karcsi elfutott a zsámbéki öregtemplomhoz. A harangozótól kapott egy kis sót. Fordult, és nyargalt vissza máris a zsombékos rétre.

Sára elrobogott a zsámbéki Lámpamúzeumba. A gondnoknénitől kapott egy fél citromot. Rohant vissza ő is Piroskához.

Piroska megnyalta a sót, és csak annyit mondott, hogy: – Hukk! – majd ugrott egyet: RECCS!

Aztán megkóstolta a citromot, és megint csak annyit mondott, hogy: – Hukk! – és megint ugrott egyet: RECCS!

– Ó, egek! – keseredett el Sára.

– Végünk van! – jelentette ki Karcsi.

Arra sompolygott a róka. Megérezte a nyúlszagot. Elrejtőzött a bokrok között, és bajszát nyalogatva figyelt.

– Melyik nyulat szeressem a három közül?... A kéket?... Az túl izmos! A pirosat?... Az túl ugrálós! A sárgát?... Az az ijedtségtől egészen elgyöngült... Az jó lesz! – és kúszni kezdett Sára felé.

– Sára éppen könyörgőre fogta a dolgot: – Állj meg, állj meg, Piroskám! – Állj meg, mert megesz a szégyen!

– Miért a szégyen? Inkább majd én! – vigyorodott el a róka. Abban a pillanatban Piroska minden addiginál magasabbra ugrott és meglátta a rejtőzködő ravaszdit.

– Róka! Róka! – kiáltotta, és az ijedségtől menten elállt a csuklása.

– Menekülni! – kiáltotta Karcsi, mire mindhárman futni kezdtek. Zsámbék felé vették az irányt.

A róka nem merte a városig követni őket, mert félt, hogy a zsámbéki polgárok kiporolják a bundáját.

– Illa berek, nádak erek, legjobb, hogyha hazamegyek! – gondolta, és sebtében eltakarodott.

Sára, Karcsi, a zsámbéki tyúkok meg a naposcsibék akkor vállukra ültették Piroskát, és úgy vitték vissza a zsombékos rétre, mint a nap hősét. Piroska már nem csuklott, csak örömében szipogott egy kicsit.

Ha a Zsámbék melletti zsombékos réten jártok, különösen húsvét táján, nézzetek jól körül: talán meglátjátok a három festőnyulat. De óvatosan keresgéljetek, nehogy egy száradó színes tojásra lépjetek!

# data[].attributes.attachment_link.title
Nyuszi ül a fűben - Dúdoló (79. epizód) | Dalok gyerekeknek

# data[].attributes.headline
KEZDJÜK A HÚSVÉT JELKÉPEIVEL(tojás később)

# data[].attributes.subject
KEZDJÜK A HÚSVÉT JELKÉPEIVEL(tojás később)

# data[].attributes.body
Nyuszi,bárány,barkaág..könnyen ,minimális anyagráfordítással megvalósítható ötletek

# data[].attributes.body
A mostanában nagyon jellemző szeles időben menjünk ki a természetbe, és figyeljük meg a felhők színét, méretét, vonulásuk irányát. Csináljunk úgy, mintha el akarnánk fújni őket. Majd menjünk be a házba, és a gyerek/ek készítsen/ek néhány, különböző méretű vattapamacsot, melyek segítségével idézzük vissza a kint látottakat: merre mentek a felhők, milyen méretűek voltak (kisebb-nagyobb), milyen volt a színük..Majd vegye/ék  a kezükbe (ha több gyermek is játszik, akkor álljanak távol egymástól), és fújja/ák el róla.

# data[].attributes.body
Korán reggel felébredtem, messze-messze jártam,
Tündérország kiskertjéből rózsavizet hoztam.
Na, te kislány, megöntözlek, ma van húsvét napja,
Tündököljön a két orcád, mint a piros rózsa.
Az illatos rózsavíztől megnőnek a lányok,
Zsebemben is elférnek a piros tojások.

# data[].attributes.body
Számlálás,hozzárendelés,több,kevesebb,legtöbb,legkevesebb...(Mit kellene tenned,hogy minden répán ugyanannyi levél legyen-problémamegoldó gondolkodás)

# data[].attributes.body
Az erdő közepében, egy vén cserfa alatt kicsi házikó állott. A házikóban lakott Tapsi úr a feleségével meg a két gyerekével. Rendes, jóravaló erdei nyulak voltak Tapsiék, és bár hosszú volt a fülük meg kurta a farkuk, senkinek az erdőben panasza nem lehetett ellenük.
Egy reggelen, éppen újév reggelén, Tapsiné azt kérdezte az urától:
– No, édes apjukom, mit főzzek ma ebédre?
Az öreg nyúl egyet-kettőt szippantott a pipájából, és azt mondta:
– Jó lesz egy kis takarmányrépa. Ha meg találsz a piacon édes káposztatorzsát, hozhatsz belőle a gyerekeknek.
A gyerekek nagyon szerették a káposztatorzsát, és örömükben mindjárt ugrálni kezdtek az asztal körül. Tapsiné asszony pedig a cseléddel elment a piacra.
Hanem jó félóra múlva már vissza is jött megint, átfázva a nagy hidegtől, tüsszentve, és üres kosárral.
– Hol van a répa? – kérdezte az öreg nyúl.
– Hát a káposztatorzsa? – kérdezték a kicsinyek.
– A káposztatorzsának már elmúlt az ideje, a répáé még meg sem jött. A vásáros kofák a nagy havazás miatt be se jöhettek a falvakból, még csak gyönge fahéjat sem tudtam venni. Egy pár ﬁatal fának szóltam ugyan visszajövet, de ők azt mondták, hogy ebben a kegyetlen hidegben nekik is kell a héjuk. Az öreg nyúl megvakarta erre hosszú fültövét, a kicsinyeknek pedig sírásra állott a szájuk. Kevés szecska volt ugyan még a kamrában, de ilyen napon, újév napján, még a mezei egér asztalán is különb ebédet tálalnak föl.
Az öreg nyúl egyet-kettőt szippantott a pipájából, és azt mondta:
– Baj, hát baj, de azért nem kell ám mindjárt sírni!
Aztán odafordult nyúlné asszonyhoz, hogy öltöztesse fel jó melegen a gyerekeket. Az asszony fel is öltöztette őket, meleg kendőt is kötött mindegyiküknek a nyakára, hogy köhögést ne kapjanak a reggeli ködben.
– Gyerekek – mondta az öreg nyúl –, menjetek át a tisztásra az erdész bácsihoz. Köszöntsetek rá illedelmesen, mondjátok, hogy boldog újévet és jó egészséget kívántok neki, és hogy jó szívvel venném, ha valami kis ﬁnom főzelékfélével segítene rajtunk.
A gyerekek mindjárt szaladni akartak, de az apjuk utánuk szólt:
– Azt mondom, ne bácsikázzátok az erdész urat, hanem szólítsátok tekintetes úrnak.
Az anyjuk pedig azt mondta:– Meg ne álljatok a jégen csúszkálni! Ha meg azokkal a bolondos vizslakölykökkel találkoztok, kerüljétek el őket okosan, hogy fogócskát ne játsszanak veletek megint.
A gyerekek kézen fogva mentek az erdőn át, az erdészlak felé. Meglehetősen jól viselték magukat, csak néha böktek meg alattomban egy-egy havas bokrot, hogy egy kis havazást csináljanak.
Az erdész urat a kert alatt találták a három kisﬁával. A kisnyulak elmondták a mondókájukat, az erdész meg tüstént beküldte a ﬁait az erdésznéhez, hogy adjon valamit a nyulaknak, adott is négy-négy nagy répát.
Kisnyulak a répákkal hazafelé mentek. Mikor az ismerős erdőbe értek, jókedvük kerekedett, és futkosni kezdtek.
Azzal ijesztettek egymásra, hogy „Jön a róka!”, aztán nagy versengéssel iramodtak házuk felé.
Aznap nyúléknál igen jó ebéd volt. Első fogásuk répaleves, aztán pirított répa répamártással, a harmadik fogás répafőzelék, végül kirántott répa.
A télnek vége lett, és a nyulak egyszerre csak azon vették észre magukat, hogy a hó elkotródott a házuk tájékáról, és hogy régi ismerőseik, a vándormadarak megint ott csicseregtek a fák között, csodálatos dolgokat mesélve idegen országokról, hol a télen jártak.
A nyulaknak most már nem kellett többé az erdészhez fordulniok, ha megéheztek, mert az erdő tele volt bársonyos fűvel és illatos herével. Hanem azért nem feledkeztek meg erdészékről. Az öreg nyúl azt mondta:
– Ilyen nagy úrral jó fenntartani a barátságot, és nem lehet tudni, mi lesz a jövő télen.
Éppen húsvét éjjelén volt, mikor a legnagyobb csendben furcsa egy társaság sompolygott az erdészék kertjébe.
Tapsiék voltak meg a rokonságuk. Aztán tapsi úr jött, ez meg akkora húsvéti tojást hentergetett maga előtt, amelynél nagyobbat és szebbet sohse láttam. Kék bársonyból volt ez a húsvéti tojás arany abronccsal. Aztán jöttek a többiek, ők meg kosárban, pici szekérben hozták a sok húsvéti tojást. Mikor a kertbe értek, serényen munkához láttak. A kicsinyek ügyes fészkeket raktak a fűben, a bokrok alatt, az öregek meg óvatosan elosztogatták a tojásokat a fészkekben. Mikor elvégezték a munkájukat, usgye!... visszairamodtak az erdőbe.
Másnap az erdész már korán reggel lent járt a kertben. Később leszólította a gyerekeket is:
– Gyerekek – mondta –, nekem úgy rémlik, mintha nyomokat látnék a kertben. Ha itt jártak, akkor itt is hagytak valamit. Jó lesz egy kicsit körülnézni a bokrok alatt.
A gyerekek szétfutottak a kertben, aztán itt is, ott is hallatszott az örömkiáltásuk, amint egy-egy húsvéti tojással megrakott fészekre bukkantak. Az a kékbársonyos, aranyabroncsos tojás, melyet Tapsi úr maga görgetett be a kertbe, tele volt cukorral.
Én is megkóstoltam, mert éppen akkoriban vendégségben voltam az erdészéknél, és egész komolyan mondom, hogy alig ettem még ennél édesebb cukrot.

# data[].attributes.body
Ezt a játékot játszhatjuk bekötött szemmel is. Az irányító gondoljon a szobában található tárgyra, és vezesse el hozzá a gyermeket, például "Menj előre két lépést!, Fordulj az ágy felé, tegyél meg egy lépést!" stb.... Próbáljuk meg minél távolabbi tárgyat találni, és olyan helyen legyen, ahol számolni is kell (például a polcon a hatodik játék). Ha megvan a tárgy, és be van kötve a gyermek szeme, tapogassa meg alaposan, és találja ki, hogy mi van a kezében. Ha nincs bekötve a játszó szeme, nevezze meg a tárgyat, és mondja el minél részletesebben a jellemzőit.

# data[].attributes.body
1.Köszönöm, hogy köszöntöttél,
rózsavízzel megöntöztél.
Én is köszöntelek téged,
tojás lesz a fizetséged.

# data[].attributes.body
A hagyományok ápolása nagyon fontos,nézzétek meg ezt is!

# data[].attributes.headline
HA EGYÜTT FINOMSÁGOKAT KÉSZÍTÜNK AZ ÜNNEPEKRE...

# data[].attributes.subject
HA EGYÜTT FINOMSÁGOKAT KÉSZÍTÜNK AZ ÜNNEPEKRE...

# data[].attributes.body
Rengeteg lehetőség van benne,pl:
-hozzávalók mérése...
-tojások formája,méretük összehasonlítása....
-halmazállapotok.......
-relációk gyakorlása....stb
DE AMI A LEGFONTOSABB:A MINŐSÉGI EGYÜTT TÖLTÖTT IDŐ A LEGJOBB TÁPANYAG GYERMEKÜNK MEGFELELŐ FEJLŐDÉSÉNEK!

# data[].attributes.body
Egy csacska nyulacska éjszaka kiszaladt az erdei tisztásra, felnézett a fényes holdra és hangosan-hangosan rázendített:

Hejehuja, mak-mak,

hejehuja bikkmakk!

Meghallotta ezt a sündisznó és így szólt a nyuszi csemetéhez:

-          Nagyon bátran énekelsz, de mégis nem lenne jobb, ha hazamennél!? Még valakit megijesztesz vele!

Hejehuja mak-mak,,

hejehuja bikkmakk!

felelte a nyuszi, és körbeugrándozott a tisztáson, mint egy labda.

Egyszerre csak megpillantotta a saját árnyékát. És az árnyékának olyan hosszú-hosszú füle volt, mintha csak szarv lett volna.

-          Lám csak, mim van nekem! Nosza, gyerünk döfködni! – kiáltotta oda a sündisznónak.

-          Ugyan, hogyan tudnék én döfködni, amikor nincs is szarvam? – gondolta a sündisznó és elbújt a fűben.

-          Áhá, megijedt tőlem – mondta a nyuszi -, akkor hát nincs kivel öklelőzni. Huh, milyen félelmetes külsőm lehet!

Alaposan megbámulta az árnyékát, a füleit, előre-hátra lengette, majd rázendített újra:

Hejehuja mak-mak,

hejehuja bikkmakk!

Szétcsapta a füleit és nagy büszkén magasra tartotta az orrát.

Az égen lassan úszott a kétszarvú hold, és hozzá-hozzáütődött a felhőhöz.

-          Hé, te hold, velem gyere öklelőzni! – kiáltott fel hozzá a kisnyúl. De azalatt a hold már eltűnt egy felhőben. A nyuszi elnevette magát nagyokat ugrándozott és büszkén énekelte:

-

Nem mer senki vívni velem

beléjük állt a félelem!

Hejehuja haj!

Azonban – ki tudja miért? – a holddal együtt az árnyéka is eltűnt. A nyulacska izgatottan tapogatta meg a feje búbját: bizony nem szarvak voltak rajta, csak fülek.

-          Jaj – mondta a nyuszi -, mégis inkább hazafutok. Ideje már lefeküdni.

Te is aludj, ha eljön az este. De nehogy azt hidd, hogy a nyuszi olyan butácska volt. Csak egyszerűen a kicsik és a gyengék néha szeretnék azt hinni, hogy a fülecskéjük szarvnak látszik.

# data[].attributes.body
(Az örök kedvenc...)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
MESE TV - dalok, mesék, rajzfilmek gyerekeknek

# data[].attributes.attachment_link.title
Zelk Zoltán: A három nyúl (mese, animáció, Móra) | MESE TV

# data[].attributes.body
Tojásdíszítés különböző technikákkal,az egyszerűtől a professzionális megoldásig

# data[].attributes.body
Kicsit macerásnak tűnik,de higgyétek el megéri!

# data[].attributes.body
Annyit szinezz ki, amennyit mutatok! :)

# data[].attributes.body
Keresd meg a különböző formákat és mindegyik más színű legyen! :)

# data[].attributes.body
Bátran használd az ollódat, a szagatott vonal mentén! :)

# data[].attributes.body
Számold meg hány tojást díszítettek ki a nyuszik! :)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Készítsen feladatokat gyorsan, egyszerűen

# data[].attributes.attachment_link.title
Számold meg hány tojást díszítettek ki a nyuszik! 1-6 /ZE/

# data[].attributes.attachment_link.description
Párosító - Érintse meg a megfelelő párokat, addig, míg el nem fogynak

# data[].attributes.body
Évszakok, csoportosító! :)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Készítsen feladatokat gyorsan, egyszerűen

# data[].attributes.attachment_link.description
Csoportosító - Helyezze az elemeket a megfelelő csoportba

# data[].attributes.body
Tojás memória! :)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Készítsen feladatokat gyorsan, egyszerűen

# data[].attributes.attachment_link.description
Egyező párok - Érintse meg a moazikokat, hogy párokat találjon.

# data[].attributes.body
Árnykép keresés!

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Készítsen feladatokat gyorsan, egyszerűen

# data[].attributes.attachment_link.description
Párosító - Érintse meg a megfelelő párokat, addig, míg el nem fogynak

# data[].attributes.attachment_link.title
Bori barátnőm - 15 - Bori és a húsvéti nyúl

# data[].attributes.body
Rajzolj! :)