# data[].attributes.headline
У періоди стресових 

# data[].attributes.body
У періоди стресових ситуацій та подій дуже важливо спати — наскільки це можливо🙏🏻

Організму потрібен повноцінний сон!

Сон відповідає за наш імунітет, травлення, роботу щитовидної залози та надниркових залоз.
А ще під час сну відбувається запуск нашої системи детоксикації  — без сну немає детоксу, а тому ми топимося в токсинах та відпрацьованих нейромедіаторах, гормонах.

Зберігайте 10 простих способів як покращити сон вже просто сьогодні
👇🏻👇🏻👇🏻

1) Намагайтеся вдень перебувати на свіжому повітрі, перед сном обов'язково вийдіть та подихайте на вулицю, на балкон

2) Організуйте у спальні blackout

3) Спіть в приміщенні, що добре провітрюється, при комфортній t*

4) Намагайтеся відходити до сну не пізніше 22:00-22:30, відмовтеся від гаджетів і ТБ мінімум за 1 годину до сну. Не тримайте телефон всю ніч біля голови, бажано прибрати його якнайдалі.

5) Останній прийом їжі повинен бути за 3-4 години до сну

6) Відмовтеся від тренувань після 17:00, спорт піднімає кортизол, а ввечері він у нас знижується та його змінює мелатонін.
Перед сном можна випити тулсі, м'ятний чай, трав'яний чай, магній

7) Лампа червоного світла перед сном добре сприяє виробленню мелатоніну

8) Якщо не виходить заснути довгий час, спробуйте важку ковдру або навіть сон під 2 ковдрами, головне  — вага сприяє розслабленню

9) Спробуйте магнієву олію/крем, наносьте на стопи, ікри, скроні

10) Добре працюють магнієві ванни для ніг і рук. Набирайте ванну з сіллю або робіть ванночки для ніг.

# data[].attributes.headline
​Як навчитися домовлятися, коли конфлікт неминучий

# data[].attributes.subject
​Як навчитися домовлятися, коли конфлікт неминучий

# data[].attributes.body
Конфлікт – це не смерч і не хаос, а структуроване явище. Досить передбачуване і кероване. В міжособистісному конфлікті не може бути переможця.

Але й уникати конфлікту, час якого настав, теж небезпечно. Тому вміти конфліктувати – це мистецтво, якому варто вчитися. Не уникати суперечки, не нападати і не захищатися, а поводитися в конфлікті психологічно грамотно.

🔸Правило 1. Дайте опоненту висловитися, не перебиваючи його при цьому. Іноді для вирішення конфлікту цього буває достатньо.

🔸Правило 2. Показуйте опоненту щирий інтерес до того, що він каже. Не в суперечках народжується істина, а в дискусіях. А для цього потрібно дозволити людині висловити свою позицію.

🔸Правило 3. Завжди залишайте можливість опоненту зберегти обличчя. Навіть якщо він на всі 100% помиляється, ніколи не вказуйте на це прямо.

🔸Правило 4. Демонструйте повагу до опонента. Для цього достатньо стежити за своїми інтонаціями та не допускати жодних різких висловлювань.

🔸Правило 5. Залишайтеся відкритим і чесним. Натяки та недомовки лише посилюють конфлікт.

🔸Правило 6. Не шукайте винних. Звинувачення на адресу опонента – це найкращий спосіб влаштувати затяжний конфлікт без шансу його вирішити.

🔸Правило 7. Допускайте, що і ви можете бути неправі. Визнайте це щиро, якщо аргументи опонента розумні й очевидні. Зробити це буває найтяжче, але людина, яка вміє просити вибачення, – сильна людина.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У цьому мульфільмі розповідається про маленького хлопчика, який весь свій вільний час проводить у смартфоні (когось нагадує, чи не так?). Його залежність настільки сильна, що він не помічає навколишнього світу - навколо все, наче в тумані. Але щоразу коли хлопчик виходить із віртуального трансу і починає усвідомлювати красу та небезпеку навколишнього світу, смартфон змушує його повертатися до екрану. Адже у гаджеті стільки спокус - ігри, соціальні мережі, лайки, непрочитані повідомлення та коментарі...

Чим закінчиться ця захоплюча історія - подивіться самі! Кінцівка точно підніме вам настрій і надіємось, допоможе зрозуміти, що життя - це те, що відбувається навколо, а не в телефоні 🙂

# data[].attributes.attachment_link.title
"Життя в смартфоні" - кумедний короткометражний мультик, який варто показати кожній дитині (відео)

# data[].attributes.attachment_link.description
У цьому мульфільмі розповідається про маленького хлопчика, який весь свій вільний час проводить у смартфоні (когось нагадує, чи не так?). Його залежність настільки сильна, що він не помічає навколишнього світу - навколо все, наче в тумані. Але щоразу коли хлопчик виходить із віртуального трансу і починає усвідомлювати красу та небезпеку навколишнього світу, смартфон змушує його повертатися до екрану.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Інфографіка з алгоритмом дій доступна на Телеграм-каналі МОН.

Щоб зрозуміти, на яку спеціальність вступати, абітурієнтам пропонують визначитися із трьома ключовими питаннями:

1. "Чого я хочу?": відповідь на це питання потребує розуміння, чим хочеться займатися, яка робота була б ідеальною (з людьми, із технікою, прикладна чи розумова, на свіжому повітрі чи в приміщенні, з дому чи в офісі тощо);

2. "Що я можу?": які навички вже є (догляд за тваринами, куховарство, малювання тощо) і які школяр чи школярка опановують зараз;

3. "Що треба?": тут може знадобитися допомога дорослих - варто з'ясувати, які професії зараз користуються попитом на ринку праці, переглянути вакансії за ними на сайтах із пошуку роботи.

Окремо варто виписати свої "не хочу", "не буду" і "не можу": чим займатися не подобається, яка діяльність не приваблює за жодні гроші, для чого бракує вмінь і навичок.

На останньому етапі рекомендують пошукати в написаному закономірності, залучити батьків або вчителя, щоб порадитися.

Завантажити алгоритм у вигляді файлу pdf можна за посиланням.

photo_5393294320712401600_y

Читайте також: "Професійна орієнтація учнів: методичні рекомендації для вчителів".
Слава Україні! Героям слава! Переможемо! Фото: Міністерство освіти і науки України

# data[].attributes.attachment_link.title
"Хочу", "можу", "треба": що потрібно врахувати абітурієнтам під час вибору фаху | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Інфографіка з алгоритмом дій доступна на Телеграм-каналі МОН.

# data[].attributes.headline
Вправа для зняття ем

# data[].attributes.body
Вправа для зняття емоційної напруги

Кілька хвилин тому ви почули погану новину чи закінчилася неприємна розмова…

Як зняти неприємний осад? Візьміть фломастери. Розслаблено, лівою рукою намалюйте абстрактний малюнок: кольорові нитки, лінії-сюжети, фігури. Важливо при цьому повністю зануритись у свої переживання, вибрати колір і провести лінії так, як вам хотілося б, щоб вони цілком збігалися з вашим настроєм.

Намагайтеся уявити собі, що ви переносите свій сумний настрій на папір. Закінчили малюнок? А тепер перегорніть аркуш і на звороті напишіть 5—7 слів, які відображають ваш настрій, ваші почуття. Довго не думайте і не намагайтеся бути ввічливими: необхідно, щоб слова виникали спонтанно.

Після цього ще раз продивіться ваш малюнок, ніби заново переживаючи свій настрій, перечитайте слова, і з задоволенням, емоційно, розірвіть аркуш, викиньте його в кошик.

Ви помітили? Всього 5 хв, а ваш зіпсований настрій уже зник, він перейшов у малюнок і був знищений.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
За результатами дослідження громадської організації GoGlobal, більш ніж половина з опитаних вчителів відчувають професійне вигорання.

На його початкових стадіях людина може відчувати нестачу енергії, втому, небажання йти на роботу або навпаки - постійні думки про неї. Якщо проігнорувати перші ознаки, вигорання може призвести до різних захворювань - від підвищення тиску, головних болів до депресії.

Вчителям важливо дбати не тільки про свій фізичний стан, а і про психологічний. Адже учні зчитують їхні емоції, поведінку, жести й від цього часом залежить мотивація до навчання самих дітей.

Щоб допомогти освітянам розібратися у своїх станах та протидіяти вигоранню, "Нова українська школа" зібрала досвіди різних шкільних колективів та поради психологів щодо боротьби з вигоранням.

У новій статті читайте:

як у деяких школах піклуються про емоційний стан працівників;

що впливає на появу професійного вигорання в освітян;

чому важливо піклуватися не лише про своє фізичне, а і про психологічне здоров'я;

як дізнатися, чи є у вас вигорання;

перелік дієвих технік для зняття стресу та перемикання уваги.

ПІДТРИМКА, НЕФОРМАЛЬНІ ЗУСТРІЧІ ТА КОНСУЛЬТАЦІЇ ПСИХОЛОГІВ: ЯК У ШКОЛАХ БОРЮТЬСЯ З ПРОФЕСІЙНИМ ВИГОРАННЯМ

Професійне вигорання в працівників може проявлятися від пасивності до роздратованості. Такі ознаки помічала серед своїх колег Катерина Спітковська, директорка київської гімназії № 107 "Введенська". За її словами, у працівників може наставати апатія, вони починають працювати механічно, без задоволення. Обов'язки стають більше тягарем, ніж мотивацією.

" Особисто для мене найбільшою ознакою вигорання є пасивність. Бо коли ми ще проявляємо якісь емоції, це означає, що ми ще боремося всередині. А коли нам стає байдуже на все, то часом це призводить навіть до рішення піти з професії", - розповіла директорка.

Серед причин професійного вигорання в освітян вона виокремила:

велике навантаження на вчителів (змішане навчання в денну та вечірню зміни, робота щосуботи) та багато викликів, до яких потрібно швидко пристосовуватися (пандемія Covid-19, дистанційне навчання, повномасштабне вторгнення);

бажання постійно щось наздогнати, забуваючи про відпочинок. "Ми всі біжимо на великій швидкості. Іноді навіть не просто, щоб наздогнати щось, а й вирватися вперед, вийти зі складної ситуації й водночас вдосконалитися. У цій гонитві немає часу на відновлення", - каже Катерина;

висока вимогливість суспільства. Звісно, зараз усе більше людей усвідомлюють, якою складною є професія вчителя. Але є і ті, які висловлюють своє невдоволення. "От ти біжиш, а тобі дорогою кажуть "ти ні на що не здатен", "ти нічого не можеш"... Тож потім настає момент, коли починаєш думати, а куди я біжу? Де в цьому всьому я?", - додає директорка.

Проблема й у тому, що не всі можуть усвідомити свій стан і потребу в допомозі. Тому, за словами Катерини Спітковської, на психологічні консультації до кабінету шкільного психолога за власним бажанням приходить досить мало людей.

Водночас директори теж мають піклуватися про свій емоційний стан, адже його зчитують усі працівники. Тому директорам важливо знімати стрес, поповнювати ресурси, щоби потім "підзаряджати" колектив.

" Наразі, щоби покращити емоційний стан у колективі, ми намагаємося підтримувати одне одного, проводити заходи, які відновлюють ресурс. Наприклад, раніше часто подорожували. Зараз компенсуємо це шкільними заходами та неформальними зустрічами", - розповіла директорка.

Щорічно в гімназії 14 лютого (Міжнародний день дарування книжок) влаштовують захід, де дарують книжки. Учасники таємно витягують прізвище, кому даруватимуть книжку, а потім обмінюються ними.

Також восени в колективі почали працювати над розвитком сайту, де кожен вчитель міг записати на відео власні поради щодо проведення уроків, онлайн-інструментів тощо.

" Такі активності дозволяють перемикати увагу, а готовий спільний продукт надихає і показує, що навіть у складні часи ми можемо вдосконалюватися.

Але важливо, щоб це все було не з примусу, адже люди виснажені. Тож профілактика вигорання зараз має бути побудована на щирих людських взаєминах, на розмовах, увазі, підтримці", - розповіла Катерина Спітковська.

На доброму людському спілкуванні будує взаємини в колективі й Дмитро Ламза, директор спеціалізованої школи № 210 в Оболонському районі Києва. У колективі часто проводять тренінгові заходи, квести, щоб вчителі могли трохи відволіктися від журналів та зошитів. За словами директора, прості колективні посиденьки, хвилинки жартів на нарадах, кава або чай на перерві також сприяють покращенню настрою працівників. Це додає внутрішньої підтримки та не дає вчителям почувати себе самотньо.

Водночас Катерина Спітковська наголосила, що освітяни потребують підтримки й з боку влади, наприклад, у вигляді спеціальних психологічних програм щодо зняття стресу, поповнення ресурсу тощо.

" На жаль, у нас досі є стереотип, що емоційний стан - це щось неважливе. Мовляв, ти забиваєш собі голову дурними думками, йди щось роби. І тому деякі педагоги не звертаються за кваліфікованою допомогою. Потрібно це змінювати. Бо якщо педагог нещасливий, то він не може навчити бути щасливими своїх учнів", - підсумувала Катерина Спітковська.

Про те, що від емоційного стану вчителів також нерідко залежить і поведінка учнів, розповіла Марина Пристінська, керівниця початкової школи, нейропсихологиня, тренерка НУШ. За її словами, під час навчання в початкових класах діти проводять багато часу з одним вчителем, тож через певний період вони починають зчитувати його поведінку, міміку, жести й стають дещо схожими.

" Якщо вчитель енергійний, зацікавлений, то й учні заряджаються цим станом. А коли педагог постійно роздратований, пригнічений чи виснажений, у дітей може знизитися мотивація до навчання", - розповіла Марина Пристінська.

Велику вагу психологічній підтримці в колективі приділяє і Сергій Никонець, директор Ніжинської гімназії № 10 (Чернігівщина). Ніжин від початку повномасштабного вторгнення був під щільними обстрілами російської армії.

" 22 березня, коли на голову ще падало, ми розпочали дистанційне навчання. У нас тоді були світло та інтернет. Але вже на перших заняттях я помітив, що і вчителям, й учням важко розговоритися, вони були в ступорі. Я теж не міг навіть ввімкнути камеру на уроці, щоби показатися дітям. Працівникам та учням була потрібна психологічна підтримка", - розповів директор.

Тому вже на другий день навчання вчителі почали працювати із двома шкільними психологами. Їхні групові сесії тривали два тижні. Коли емоційний стан вчителів вдалося стабілізувати, психологи почали працювати з дітьми. Уже наприкінці квітня колектив налаштував освітній процес.

" У вересні почалися нові виклики: відключення світла, змішане навчання, переховування в укритті. Роботи побільшало, наприклад, у мене замість звичних трьох уроків у день може бути п'ять. Але робота - це наше життя, ми любимо свою справу. А щоб вчителі не вигоріли, на канікулах намагаємось проводити 2-3 заняття з психологами. Вчителі діляться на групи по 15 осіб. Також практичні психологи можуть долучатися і до класних годин", - розповів Сергій Никонець.

Ще одним дієвим методом проти вигорання у вчителів цієї гімназії є волонтерство. За словами директора, у закладі стоїть рамка із маскувальною сіткою. Найшвидше вона плететься після відбою повітряних тривог.

" Вчителі, які мають вікно, приходять і з таким ентузіазмом плетуть цю сітку! Для них це вже не просто волонтерство, а можливість випустити емоції, - поділився директор і додав: Від психологічної атмосфери в колективі залежить мотивація до роботи та й фізичний стан людей. Якщо довго не звертати увагу на психологічний стан, згодом це відобразиться на фізичному здоров'ї. А це лікарняні, заміни та зміна якості освітнього процесу", - резюмував Сергій Никонець.

У Кам'янець-Подільському ліцеї № 17 шкільні психологи також надають як індивідуальні, так і групові консультації вчителям. Місцеве управління освіти проводить вебінари щодо емоційного стану, методів заспокоєння тощо.

" З ознаками професійного вигорання вчителі завжди зверталися. Але у зв'язку з повномасштабною війною ці процеси загострилися. Звісно, не всі вчителі можуть одразу сказати, що в них професійне вигорання, бо багато хто звик ховати емоції.

Але про фізичні відчуття вони говорять, як-от погіршення сну, втома, головні болі, панічні напади тощо. Нерідко це може бути вже фізичними проявами вигорання на останніх етапах", - зауважила шкільна психологиня ліцею Ірина Савель.

За її спостереженнями, до кабінету психолога частіше звертаються вчителі, у яких у класі є діти ВПО або ті, які втратили когось із рідних. Тобто вчителі переймаються їхніми історіями, контактують не тільки з дітьми, а й із їхніми рідними, проживають чужий біль. " Тому досить важливо розповідати вчителям, як працювати з психологічно травмованими дітьми, з їхніми батьками та рідними, - наголосила психологиня.

ЯК РОЗПІЗНАТИ ПРОФЕСІЙНЕ ВИГОРАННЯ ТА ЯК ЙОМУ ЗАПОБІГТИ

Вигорання є наслідком хронічного стресу, з яким організм не зміг упоратися, розповіла Ольга Шабловська, практична психологиня.

" Життя під час повномасштабної війни створює зовсім інші особливості навчання. Повітряні тривоги та перебої зі світлом викликають додатковий стрес, зокрема, для учнів та освітян.

Також через стрес учні можуть бути менш уважними, довше запам'ятовувати інформацію. Як наслідок, вчитель починає шукати причини в собі, намагається викладатися більше. Усі ці стресові моменти лише підвищують ризики появи професійного вигорання", - каже психологиня.

Серед інших причин вигорання і те, що педагоги часто не можуть залишити всі робочі завдання лише на роботі, переконана Марина Пристінська. Вчителі перевіряють зошити учнів удома, готуються до наступних уроків. Але, щоб запобігти вигоранню, обов'язково потрібно приділяти час собі.

" Усвідомлення того, що з вами відбувається, є найпершим етапом боротьби з вигоранням. Якщо лише понеділок, а учні й колеги вже дратують, робота не приносить задоволення, а вдома немає часу для сім'ї, отже потрібно щось змінити у своєму графіку", - радить Марина.
Як розпізнати професійне вигорання:

відчуття нестачі енергії в професійній сфері;

відсутність бажання йти на роботу, генерувати креативні ідеї;

бажання відсторонитися від колективу, учнів тощо;

ігнорування, відкладання робочих завдань або навпаки постійні думки про роботу тощо.

Якщо проігнорувати перші симптоми вигорання, згодом воно почне проявлятися у вигляді:

постійної втоми;

головних болів;

підвищення тиску;

зниження імунітету;

загострення хронічних хвороб;

погіршення сну тощо.

Тому важливо дбати про свій емоційний стан, прислухатися до свого внутрішнього голосу. Запобігати вигоранню значно легше, ніж боротися з ним.
Щоб розпізнати емоційні стани, можна використати вправу світлофор:

зелене світло: стан спокійний, врівноважений, ви задоволені своєю роботою, вигорання немає;

жовте світло: ви стаєте неспокійні, дратівливі, незадоволені. Це ще не критична ситуація, але є "перші дзвіночки". Можливо, варто дати собі більше відпочинку, прогулятися на свіжому повітрі, зустрітися із друзями тощо.

помаранчевий колір: відчуття тривожності, неспокою, нав'язливих думок. Наприклад, "я нічого не встигаю", "все погано". Через думки про роботу ви не можете заснути або прокидаєтеся серед ночі. Коли тривога настільки сильна, то варто вже активно впливати на свій емоційний стан;

червоне світло: ви надто агресивні, дратівливі, вам важко керувати своїми емоціями. Або ж навпаки стаєте беземоційними, відчуваєте тотальну втому, втрату енергії. Цей стан небезпечний тим, що може призвести до різних фізичних захворювань та психологічних розладів, як-от депресія.

Чотири типи регуляції, які допоможуть впоратися зі стресом і, як наслідок, запобігати вигоранню:

екорегуляція: наповнення себе за допомогою природи (прогулянка, похід у гори, мандрівка тощо);

корегуляція: відновлення через людей (зустріч із друзями, знайомства з новими людьми, можливість виговоритися, іноді почути співчуття);

саморегуляція: робити те, що подобається лише вам, взаємодія із самим собою. Можна знайти якесь нове хобі (вишивання, йога, спорт тощо) або ж просто почитати книжку, подивитися фільм, змінити зачіску. Важливо знайти час лише для себе;

теорегуляція: відновлення через віру, цінності. Переглянути, що важливо для вас зараз, чи не надто зміщений фокус уваги, якщо робота забирає весь вільний час.

" Для кожної людини рішення буде різним. Важливо дослухатися до себе. Якщо хочеться побути на самоті, так і зробіть. Хочете поспати - відкладіть зошити й відпочиньте.

А щоб себе почути, потрібно зупинитися. Перестати говорити "треба", а запитати: "Що я зараз хочу?" Ця відповідь вашого внутрішнього голосу й буде рішенням. Чим довше ми не будемо чути себе, тим більше посилюватиметься вигорання", - розповіла Ольга Шабловська.

Також багато вчителів черпають енергію в роботі та дітях. Але психологиня наголосила, що варто розрізняти два моменти:

ви пішли в роботу, щоби поповнити свою енергію, ви радієте дітям, вони вас надихають (профілактика вигорання);

взяли на себе багато роботи, а це ще більше виснажує (посилення вигорання).

Техніки від Ольги Шабловської, щоб заспокоїтися та позбутися нав'язливих думок:

дихання по квадрату: зробити вдих, потім порахувати до чотирьох і видихнути також на рахунок чотири. Повторити кілька разів;

техніка "Метелик": покласти руки на груди, два великі пальці скласти один на одного, щоб утворився метелик із крилами. Потім рештою пальців легко похлопувати себе. Це теж допомагає заспокоїтися;

щоб відсторонитися від зайвих думок, психологиня радить застосовувати жартівливу гру про воронів. Уявіть, що ваші думки - це нав'язливі ворони, які летять на вас. Ви на це не можете вплинути, але можете вирішити, де вони сядуть - чи будуть сидіти у вас на голові й вити гніздо, чи ви відженете їх і скажете: "Я вас почула, побачила (почув, побачив), але зараз я концентрую свою увагу на іншому (приготування їжі, гра з дітьми тощо). Тобто думку зафіксували, але не приймаємо її зараз.

Щоби запобігати вигоранню також потрібно:

збалансовано харчуватися: раціон має бути наповнений вітамінами;

хороший сон не менше восьми годин;

рухова активність поза роботою;

не перевантажувати себе. Звісно, для вчителів, які працюють по кілька змін і в різних форматах, це досить складно. Але тоді це потрібно якось компенсувати, наприклад, зробити вихідні вільними від роботи.

Щоби трохи звільнити трохи свій графік, Марина Пристінська радить наприкінці кожного дня впродовж тижня записувати, що зробили за день, на що витрачали час.

"А потім проаналізувати, скільки часу ви витратили лише на себе. Тоді можна оптимізувати свій день і визначити, що насправді важливе, а за що можна не братися. Наприклад, якщо у вас немає сил вирізати роздатковий матеріал, то суть не зміниться, якщо на уроці ви просто сядете з дітьми в коло й поспілкуєтеся", - додала Марина.

Ще один метод для профілактики вигорання - це подяка. У кінці дня пригадайте, за що ви сьогодні вдячні, від чого усміхнулися та отримали позитивні емоції на роботі.
Корисні посилання щодо психологічної підтримки:

безплатні онлайн-тренінги з психологічної компетентності для вчителів;

навчально-методична збірка "Розвиток психологічної пружності вчительства та школярів, переселених із постраждалих від війни районів". Тут є "Аптечка" з практичними вправами для психологічної самодопомоги, посилання на відео- та аудіо інструкції з виконання вправ тощо;

збірка "Стресостійке дитинство" для дорослих (і батьків, і вчителів) від дитячої та сімейної психологині Світлани Ройз;

20 коротких анімаційних відео "Стійкість для стійких" із демонстрацією простих вправ для дітей та дорослих, що допоможуть заспокоїтися і психологічно себе підтримати;

62 відео про те, як залишатися в ресурсі та протистояти викликам;

освітній серіал "Бути поруч" про основи психологічної підтримки для освітян та всіх, хто працює з дітьми;

стаття "Нової української школи" про те, як вчителю надати першу психологічну допомогу учням.

Ірина Троян, "Нова українська школа" Титульне фото: НУШ

# data[].attributes.attachment_link.title
"Якщо педагог нещасливий, то він не навчить учнів бути щасливими": як освітянам боротися з професійним вигоранням | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
За результатами дослідження громадської організації GoGlobal, більш ніж половина з опитаних вчителів відчувають професійне вигорання. На його початкових стадіях людина може відчувати нестачу енергії, втому, небажання йти на роботу або навпаки - постійні думки про неї. Якщо проігнорувати перші ознаки, вигорання може призвести до різних захворювань - від підвищення тиску, головних болів до депресії.

# data[].attributes.attachment_link.title
Що таке профорієнтація? Що насправді обирають підлітки?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Бути підлітком - дуже складно: ніяк не вгадаєш, що про Тебе думають інші. Може, Ти перебільшуєш свої недоліки? А може, навпаки - надто високої думки про себе? Пропоную тест, який допоможе визначити, чи правильна у Тебе самооцінка!

Цей психологічний тест для підлітків буде цікавий усім - як хлопчикам, так і дівчаткам. Отже, берися за ручку і папір, а я тим часом розповім правила.

У тесті - 32 судження. Оціни їх за наступною шкалою:

Почнемо?

1. Мені хочеться, щоб мої друзі мене підбадьорювали.
2. Я постійно відчуваю відповідальність за доручену мені роботу.
3. Я хвилююся за своє майбутнє.
4. Багато хто мене ненавидить.
5. Я володію меншою ініціативою, ніж інші.
6. Я хвилююся за свій психічний стан.
7. Я боюсь виглядати по-дурному.
8. Зовнішній вигляд інших набагато кращий, ніж мій.
9. Я боюсь виступати з промовою перед незнайомими людьми.
10. Я припускаюсь помилок.
11. Як шкода, що я не вмію як слід розмовляти з людьми!
12. Як шкода, що мені не вистачає впевненості у собі!
13. Мені б хотілось, щоб мої дії частіше схвалювали інші.
14. Я надто скромний (скромна).
15. Моє життя не приносить користі.
16. Багато хто неправильної думки про мене.
17. Мені ні з ким поділитися своїми думками.
18. Люди чекають від мене багато.
19. Люди не дуже цікавляться моїми досягненнями.
20. Я сором'язливий (сором'язлива).
21. Я відчуваю, що багато людей не розуміють мене.
22. Я не відчуваю себе в безпеці.
23. Я часто хвилююсь даремно.
24. Я ніяковію, коли входжу до кімнати, де вже сидять люди.
25. Я постійнопочуваюся скутим (скутою).
26. Я думаю про те, що люди говорять про мене за моєю спиною.
27. Я впевнений (впевнена), що люди майже все сприймають набагато легше, ніж я.
28. Мені здається, що зі мною має трапитись якасьнеприємність.
29. Мене хвилює думка про те, як люди ставляться до мене.
30. Як шкода, що я не такий комунікабельний (така комунікабельна)!
31. У суперечках я висловлююсь лише тоді, коли впевнений (впевнена) у своїй правоті.
32. Я думаю про те, чого чекають від мене друзі.

Результат тесту

Порахуй суму балів та визнач рівень своєї самооцінки.

0-25: високий рівень самооцінки. Ти не засмучуєшся через зауваження інших і рідко сумніваєшся у своїх діях. Раджу Тобі трошки більше прислухатися до людей, які Тебе оточують, та намагатися краще їх розуміти.

26-45: середній рівень самооцінки. Ти рідко страждаєш від "комплексу неповноцінності"та час від часу намагаєшсяпідлаштуватися під думку інших. Продовжуй у тому ж дусі - Ти добре відчуваєш, чого вартий (варта)!

46-128: низький рівень самооцінки. Ти хворобливо сприймаєш критичні зауваження на свою адресу, намагаєшся завжди рахуватися з думками інших і часто страждаєш від "комплексу неповноцінності". Веселіше - насправді Ти крутіший (крутіша), ніж думаєш! ;)

Читай також:

# data[].attributes.attachment_link.title
Тест на самооцінку. Психологічний тест на самооцінку для підлітків

# data[].attributes.attachment_link.description
Бути підлітком - дуже складно: ніяк не вгадаєш, що про Тебе думають інші. Може, Ти перебільшуєш свої недоліки? А може, навпаки - надто високої думки про себе? Пропоную тест, який допоможе визначити, чи правильна у Тебе самооцінка! Цей психологічний тест для підлітків буде цікавий усім - як хлопчикам, так і дівчаткам.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Нещодавно громадська організація Go Global презентувала дослідження про те, як війна вплинула на освітян і учнів та якої допомоги їм бракує. За даними опитування, 46 % вчителів потребує підтримки на рівні школи, оскільки їм не вистачає знань про те, як діяти в екстремальних ситуаціях. Передусім йдеться про психологічні виклики. Адже ніхто не знає, що може стати тригером (тобто тривожним нагадуванням про певні події) для учнів - слова про дім чи домашніх тварин, знайомство з твором на воєнну тему чи гул трамвая за вікном, який діти з фронтових міст можуть сприйняти як звуки бомбардувань. Під час уроків учні можуть впасти в ступор, їх може накрити панічна атака, напад агресії, а як цьому швидко й коректно зарадити, якщо й самі вчителі зараз працюють у стані стресу? Щоб з'ясувати, яких саме знань та інструментів потребують вчителі й де можуть здобути необхідну інформацію, редакція "Нової української школи" поспілкувалася із керівницею освітніх проєктів Go Global Любов'ю Залюбовською та шкільними психологами двох тилових шкіл, у яких вчаться діти-переселенці, - Валентиною Танасюк зі Жмеринського ліцею № 3 та Наталією Ключко із Черкаської гімназії № 9. У нашій новій статті читайте про таке: ✔ з якими запитами звертаються до шкільних психологів освітяни; ✔ де вони можуть отримати навички першої психологічної допомоги; ✔ які дихальні та фізичні вправи допоможуть заспокоїти дитину; ✔ як правильно реагувати на стрес, істерику, тремтіння чи плач. ЯК НА УЧНІВ ТА ВЧИТЕЛІВ ВПЛИНУЛА ПОВНОМАСШТАБНА ВІЙНА
Чи змінилися учні під впливом війни, яка допомога потрібна вчителю, чи є в освітян професійне вигорання - саме з такими питаннями звернулися в Go Global до вчителів, директорів шкіл та їхніх заступників (опитування проводили з 25 листопада до 22 грудня).

Як кажуть ініціатори дослідження, під час спілкування з респондентами виявили чимало непроговорених проблем. Так, в учнів знижується мотивація до навчання, вони стали тривожними, байдужими, а також розгубленими та неуважними. Водночас діти швидко подорослішали й стали серйозними.

Через війну в освітян змінилися пріоритети щодо їхніх потреб. Зараз вчителям не вистачає психологічно-методичної підтримки (про це зазначили 46 % опитаних). На другому щаблі матеріальна підтримка (22 %), на третьому - технічна (17 %). А от потреба в методичному забезпеченні, яка до повномасштабної війни часто лідирувала, перемістилася в кінець цього списку (про це говорить 7 %).

Вчителі розповідали, що втрачають психологічну стабільність. Дається взнаки робота в непростих безпекових умовах, часті повітряні тривоги та перебої з електрикою.

" Освітяни зараз теж стресують, бо 80 % опитаних говорить про зростання завантаженості, а 54 % каже про власне професійне вигорання. У перші воєнні місяці ми отримували від вчителів чимало запитів, що робити на уроці, якщо в дитини приступ істерики, агресії або плачу. Згодом додалися запити про превентивні заходи, адже багато тем стали для дітей тригерними.

Також освітяни зазначали, що їм не вистачає знань, як діяти в екстремальних ситуаціях, опановувати власний стрес і допомагати дітям. Вчителі хотіли б практичних тренінгів на ці теми та комунікації з батьками ", - пояснює Любов Залюбовська.
У ЖМЕРИНСЬКОМУ ЛІЦЕЇ № 3 ПРОВОДЯТЬ ПСИХОЛОГІЧНІ ТРЕНІНГИ ДЛЯ ВЧИТЕЛІВ ТА УЧНІВ
Запит на психологічну підтримку зараз великий. До прикладу, на два тренінги з психотерапевткою Наталією Подоляк від ГО "Смарт освіта " зареєструвалося 370 учасників. Кількість охочих перевищила вільні місця втричі.

Заповнити потребу в психологічно-методичній підтримці намагається громадський сектор, організовуючи навчальні заняття для освітян. Допомагають і шкільні психологи, які зараз працюють не лише з дітьми, травмованими війною, а й із їхніми батьками та вчителями.

Так, у Жмеринському ліцеї № 3 постійно проводять психологічні тренінги для дітей та вчителів. Як розповіла директорка ліцею Тамара Білан, у закладі вчиться 960 учнів, з них - 18 з-поміж ВПО. Вони приїхали з міст, які були в тимчасовій окупації, дехто з дітей навіть мав поранення. З учнями весь час працює шкільний психолог та соціальний педагог.

" Намагаємося створити для дітей атмосферу добра та турботи, щоб нічим не подразнити їх. Навіть коли спускаємося в укриття, намагаємося відволікти учнів від тривожних думок. Перебуваючи в сховищі, граємо з учнями в настільні чи спортивні ігри, співаємо, танцюємо. В укритті є телевізор, а коли вимикається електроенергія, то вмикаємо генератор, щоби була можливість продовжувати активності ", - додає директорка.

З вчителями працює шкільна психологиня Валентина Танасюк. Вона періодично збирає їх на групові тренінги: окремо вчителів початкових класів, вчителів-предметників, класних керівників чи асистентів вчителя (усього в закладі працює приблизно 100 вчителів). Під час занять проводить вправи для стабілізації психологічного стану, вправи на відновлення, зняття стресу. Їх можна використовувати й з учнями, і вдома.

Валентина зазначає, що запити вчителів на початку війни та зараз дещо відрізняються. У перші місяці російського вторгнення була потреба в інформації, як надати першу психологічну допомогу та як реагувати на емоційний стан дитини. Зараз більше запитів стосується посттравматичних синдромів.

" Я не встановлюю посттравматичні синдроми, але працюю з дітьми для стабілізації їхнього психологічного стану. А вчителям пояснюю, що якраз першу психологічну допомогу може надати будь-який фахівець, головне - знати, як правильно відреагувати на першочергові потреби особистості, - додає Валентина.

Приміром, не можна обіймати людину без її дозволу, бо в кожного з нас є свої персональні кордони. Буває, що треба просто бути поруч. Перша психологічна допомога означає, що треба забезпечити людину одягом, харчуванням, водою, відвести її в безпечне місце, щоб вона заспокоїлась. Тобто привести її до стану "я тут і зараз", відволікти від думок, страху та першого гострого сприйняття травми ".

Психологиня додає, що неможливо передбачити всі можливі ситуації, які можуть трапитися на уроках і стануть тригерами для учнів. Як приклад, розповідає про школярку із Чорнобаївки, яка вчиться в ліцеї майже з початку війни. Лише зараз вчителі помітили, як дівчинка стискає сильно олівець та зминає зошит. Валентина проводила з нею заняття пісочної терапії, під час яких відтворювали ситуації, які дівчинка хотіла б пригадати. Школярка зображувала на піску клітку, а поруч - кролика. Виявилося, що це її улюблена тваринка, яку залишили із сусідкою в Чорнобаївці.

Як пояснює Валентина, діти можуть тримати все в собі, особливо, якщо батьки наказують не розповідати нічого зайвого про втечу з війни. Але рано чи пізно переживання та спогади дадуть про себе знати. Як тільки вчителі помічають щось незвичне в поведінці своїх учнів, варто повідомляти про це психолога.
ПСИХОЛОГІЧНИЙ ЧАТ ТА НАВЧАННЯ ВЧИТЕЛІВ: ПРАКТИКА ЧЕРКАСЬКОЇ ГІМНАЗІЇ № 9
У Черкаській гімназії № 9 вчиться 87 дітей-переселенців (усього в закладі 1 700 учнів). Директорка Ірина Топчій каже, що для цих школярів провели понад 10 тренінгів разом з ізраїльськими психологами. А основам психологічної допомоги освітян вчать постійно.

Шкільна психологиня Наталія Ключко перше онлайн-заняття для вчителів провела вже ввечері 24 лютого. Зранку була з колегами на роботі та помітила, наскільки всі стривожені. А побачивши в соцмережах допис колеги Людмили Бондаревської, що треба допомагати за будь-яких обставин, вирішила діяти.

" Прямого запиту від вчителів не було, але це відчувалося. Я переглянула відео Людмили на 11 хвилин, у якому розповідалося, як діяти й що говорити людям, щоби вони могли впоратися зі своїм стресом. Потім провела онлайн-зустріч для наших вчителів і просто переказала почуте - про техніки дихання, заземлення, концентрації уваги на своєму тілі. Такі онлайн-заняття проводила в перші три тижні для вчителів, батьків та дітей. Згодом вчителі використовували ці техніки на уроках чи під час тривоги, - розповідає Наталія.

Більшість інформації ми знаходимо самі, адже шкільних психологів не вчили кризової психології. Я проходжу тренінги про підтримання вчителів, відновлення ресурсу тощо, а потім застосовую ці знання на власних заняттях з освітянами ".

Згодом Наталія разом із чотирма колегами з інших закладів освіти підготувала тренінг "Ресурсне підтримання вчителів в умовах воєнного стану". Такі заняття провели кожен у своєму закладі, а також для психологів та соціальних педагогів міста. Для тренінгу використовували багато технік та порад дитячої та сімейної психологині Світлани Ройз. До речі, 15-хвилинки стійкості від Світлани Наталія радила й батькам, і вчителям. Ці психологічні вправи використовували на початку уроків, щоб налаштувати дітей на роботу.

Коли наприкінці літа з'явилися запити від вчителів про відновлення ресурсу, Наталія підготувала тренінги, як відновити свої сили під час війни. Психологиня пропонувала свої методи, а вчителі розповідали, як вони відновлюються та чим відрізняються ці способи в мирні та воєнні часи. Комусь допомогло готування їжі, чого не робили до повномасштабного вторгнення, а хтось почав дбати про кімнатні рослини.

" У школі ми створили чат-групу психологічного підтримання, у яку постійно надсилаємо із соціальним педагогом інформаційні матеріали. Насправді зараз багато можливостей для навчання, тому я постійно стараюся вивчити щось нове, щоби поділитися з вчителями. Вони часто приходять до мене за порадами, буває, що обговорюємо якісь ситуації дорогою додому.

Та я розумію, звідки береться цифра про 46 % вчителів, яким бракує знань про дії в екстремальних ситуаціях. Бо охопити всіх важко - то тривога перебиває заняття, то замінування в школі, то електроенергії немає, то вчитель із дому працює ", - зазначає Наталія.
ДЕ ВЧИТЕЛЮ ЗДОБУТИ НЕОБХІДНІ ЗНАННЯ
Психологи зазначають, що вчитель може допомогти дитині на базовому рівні, коли треба вивести її зі стану стресу. Якщо ж діти мають прояви психосоціального стресу, гіперактивності, а також поведінкові проблеми, тоді допомагають практичні психологи та соціальні педагоги закладів освіти. На третьому рівні допомога надається поза школою дітям, які мають дуже високий рівень психологічних проблем, зокрема, симптоми посттравматичних стресових розладів, депресії, тривоги тощо.

Для допомоги дитині на базовому рівні вчителі можуть користуватися набором із 14 "дихальних вправ", які розробила сімейна й дитяча психологиня Світлана Ройз разом із ГО " Смарт освіта " за підтримки ЮНІСЕФ. На картках зображені різноманітні обʼєкти, які дитина має обвести за контурами та робити вдихи й видихи. Це допоможе учням заспокоїтися, концентрувати увагу та стабілізувати свій стан.

Фахівці Go Global разом із Центром "Розвиток КСВ" та експертною платформою Career Hub створили онлайн-посібники " Коли світ на межі змін: матеріали тренінгу" та " Коли світ на межі змін: стратегії адаптації". У них описані вправи для саморегуляції та пошуку ресурсів. Є поради, як діяти в стресових та складних ситуаціях. Публікуємо деякі з них.
Вправи для фізичного підтримання:
✔ обійми за згодою - сядьте поруч, за згоди, можете обійняти або взяти дитину за руку, прийміть обійми від дитини, якщо вона того захоче;

✔ заземлення - це свідомі прийоми, що дають змогу закріпитися в конкретному моменті фізично та емоційно, з допомогою контакту з будь-якою поверхнею (стіна, підлога, стілець) або ж когнітивних вправ;

✔ переконання - запевніть дитину, що вона може розраховувати на вашу допомогу в подоланні цього стану; можете використати метафору, наприклад, порівняти ці переживання із бурею, яка наростає, досягає свого піку, а потім затихає і зникає;

✔ безпечне місце - у класних кімнатах та інших приміщеннях можна облаштувати "безпечні місця" для дітей, які переживають травматичний досвід, це затишний куточок зі зручними місцями для сидіння, наприклад, кріслами-мішками, м'ячами для зняття стресу, м'якими іграшками або подушками, книгами, фотографіями друзів, сім'ї тощо.

Також у посібнику для вчителів є поради, як діяти в разі психологічно непростих ситуацій.

Якщо в дитини страх (напружені м'язи, особливо на обличчі, сильне серцебиття, прискорене поверхневе дихання, знижений контроль власної поведінки, дитина не контролює себе та не усвідомлює свої дії):

✔ покладіть руку дитини собі на зап'ястя, щоб вона відчула ваш спокійний пульс;

✔ дихайте глибоко й рівно, попросіть дитину дихати в одному з вами ритмі;

✔ якщо вона говорить, слухайте її, висловлюйте зацікавленість, розуміння, співчуття;

✔ якщо дитина дозволяє, обійміть її.

Якщо в дитини ступор (різке зниження або відсутність довільних рухів і мови, немає реакції на шум, світло, дотики, "заціпеніння" в певній позі, стан повної нерухомості):

✔ підійдіть до дитини, візьміть її за руку та запросіть йти разом із вами;

✔ дитина під час ступору може чути та бачити, говоріть із нею тихо, повільно та чітко про те, що може викликати сильні емоції;

✔ зігніть дитині пальці на обох руках та притисніть до основи долоні.

Якщо в дитини істерика (різкі рухи, часто хаотичні й безглузді дії, голосна мова або підвищена мовна активність, плач, крики):

✔ залиштеся наодинці з дитиною, створіть спокійну атмосферу;

✔ несподівано зробіть щось, що може сильно здивувати (наприклад, плесніть гучно в долоні);

✔ говоріть короткими фразами, впевненим тоном;

✔ після "істерики" настає втома, втрата сил - знайдіть для дитини спокійне місце, де вона відпочине.

Якщо в дитини агресія (роздратування, невдоволення, гнів, словесна образа, лайка, м'язова напруга, підвищення кров'яного тиску):

✔ зведіть до мінімуму кількість людей навколо;

✔ надайте можливість дитині випустити емоції назовні;

✔ залучіть дитину до активності з високим фізичним навантаженням;

✔ демонструйте доброзичливість;

✔ в ігровій формі намагайтеся розрядити ситуацію.

Якщо в дитини нервове тремтіння (сильне тремтіння всього тіла або деяких частин, збоку це виглядає, начебто дитина змерзла, зупинитися самостійно дитина не може, реакція триває декілька годин):

✔ візьміть дитину за плечі та різко потрясіть упродовж 10-15 секунд;

✔ говоріть із дитиною так, щоб не налякати;

✔ не можна обіймати дитину чи притискати до себе, накривати чимось теплим, заспокоювати.

Якщо дитина плаче (або готова розридатися, тремтять губи, спостерігається відчуття пригніченості, на відміну від істерики немає порушення в поведінці):

✔ не залишайте дитину наодинці;

✔ за згоди дитини встановіть із нею фізичний контакт (візьміть за руку, погладьте по голові);

✔ застосуйте прийом активного слухання, періодично говоріть "так", кивайте головою, говоріть про свої почуття та почуття дитини;

✔ не намагайтеся заспокоїти дитину, дайте їй можливість виплакатися.

Якщо в дитини панічна атака (страх смерті, відчуття задухи, перехоплення подиху, запаморочення, припливи холоду або жару, прискорене сильне серцебиття, пітливість):

✔ попросіть дитину сісти, опустити голову та впертися ногами в підлогу, зосередитися на диханні, повільно вдихаючи та видихаючи;

✔ переключіть увагу, запропонуйте дитині розповісти про те, що вона бачить і чує.

Також, для удосконалення навичок психологічної допомоги, ми рекомендуємо переглянути:

✔ навчально-методичну збірку "Розвиток психологічної пружності вчительства та школярів, переселених з постраждалих від війни районів". У збірці є "Аптечка" з корисними практичним вправами для психологічної самодопомоги, посилання на відео- та аудіо інструкції з виконання вправ та, звісно, корисні теоретичні матеріали;

✔ збірку " Стресостійке дитинство " для дорослих (і батьків, і вчителів) від дитячої та сімейної психологині Світлани Ройз. У ній містяться поради про те, як допомогти собі та іншим, як діяти, якщо в дитини страх чи істерика, що робити в укритті тощо;

✔ 20 коротких анімаційних відео " Стійкість для стійких " із демонстрацією простих вправ для дітей та дорослих, що допоможуть заспокоїтися і психологічно себе підтримати;

✔ пісню-терапевтичний інструмент " Крокуй до укриття" від ТНМК та Світлани Ройз . " Ритм, рух, дитячі голоси, використання дієслів, надання нового сенсу самому звуку сирени ("коли сирену чуєш - то ЗСУ працює"). Звернення до дитини - "про свою безпеку дбай - ЗСУ допомагай " - все це й робить пісню терапевтичним практикумом", - кажуть автори.

✔ 15-хвилинки стійкості та відновлення від Світлани Ройз. 64 короткі відео з вправами та методиками за посиланням.

Окрім цього, вчителі можуть пройти онлайн-курси підвищення кваліфікації на відповідну тему. Наприклад:

✔ онлайн-курс про вчителювання в час кризи "Сміливі навчати" на платформі EdEra;

✔ онлайн-курс про базові принципи психологічної роботи з дитячими травмами "Знати, як допомогти" на платформі EdEra;

✔ чат-бот "Спільно для вчителів" із порадами, як оперативно діяти під час кризових ситуацій на уроці;

✔ онлайн-курс "Базова психологічна допомога в умовах війни" на платформі Prometheus;

✔ онлайн-курс із психологічно-емоційного підтримання для вчителів та шкільних психологів "Розумію".

Вчителі можуть звернутися до шкільної адміністрації, щоби подібні тренінги в офлайн форматі за потреби організували в школі, запросивши психологів.
Інна Лиховид, "Нова українська школа"

# data[].attributes.attachment_link.title
У дитини ступор, істерика, агресія, плач: як вчителю надати першу психологічну допомогу учням

# data[].attributes.attachment_link.description
Нещодавно громадська організація Go Global презентувала дослідження про те, як війна вплинула на освітян і учнів та якої допомоги їм бракує. За даними опитування, 46 % вчителів потребує підтримки на рівні школи, оскільки їм не вистачає знань про те, як діяти в екстремальних ситуаціях.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
❓Як допомогти дитині в умовах стресу - поради для вчителя
Насамперед важливо розпізнати стрес, ось деякі його можливі ознаки:

🔸надмірне хвилювання, неспокій

🔸пригніченість, засмученість

🔸замкнутість

🔸зниження концентрації уваги, запам'ятовування чи успішності в цілому

🔸надмірна настороженість, полохливість

🔸підвищена дратівливість або агресивність

🔸відстороненість від однокласників, друзів

🔸уникнення певних людей чи ситуацій

🔸частий головний біль або біль у животі

🔸зміни апетиту чи харчових звичок
❓Як допомогти дитині впоратися зі стресом:
🔸часті розповіді про подію, яка трапилась, іноді в деталях

1) Нагадуйте дітям, як школа дбає про їхню безпеку та які заходи вжиті для зменшення ризиків, а також чому тут можна відчувати себе захищеним.

2) Дотримуйтеся плану роботи в класі. Так дитина знатиме, що повертається до звичного шкільного життя, і це допоможе їй відчути певну стабільність.

3) Зосереджуйте увагу дитини на її сильних сторонах. Допоможіть дітям відчути, на що вони здатні, - це додасть їм сили та впевненості.

4) Якщо ознаки стресу проявляються систематично, поговоріть про це з батьками дитини. Порекомендуйте звернутися до фахівця із психічного здоров'я.
❓Як налаштувати дитину спуститися в укриття під час повітряної тривоги
5) Бережіть себе та не забувайте звертатися за психологічною підтримкою, якщо відчуватимете у цьому потребу.

Сигнал повітряної тривоги може викликати у дитини розгубленість або навіть відчуття паніки і стресу.

1) Заздалегідь проведіть "репетицію", як ви йтимете до укриття. Поясніть дітям, що перехід до сховища - це обов'язкова умова для їхньої безпеки.

Чим більш організованим буде маршрут до безпечного місця, тим менше стресу зазнає дитина. Уникайте штовханини і паніки, зайві розмови заважатимуть дітям швидко переміститися до сховища.

2) Обговоріть з дітьми правила поведінки: в укритті потрібно спокійно зайняти місця, не бігати і не кричати.

3) Якщо дитина відмовляється йти в укриття, може допомогти дзвінок батькам і розмова з ними.

4) Будьте добрим прикладом для учнів - спокійними та турботливими.

Батьки мають заздалегідь пояснити дитині, що у школі під час повітряної тривоги потрібно діяти згідно з правилами і вказівками вчителя.

📋Поради підготовлені дитячою психіатринею, керівницею Клініки психічного здоров'я дітей, підлітків та молоді Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру Лесею Підлісецькою в межах ініціативи першої леді Олени Зеленської щодо створення Національної програми ментального здоров'я.

✅Державна служба якості освіти та її 25 територіальних органів в областях долучені до реалізації Національної стратегії зі створення безбар'єрного простору в Україні на період до 2030 року https://sqe.gov.ua/gromadskosti/bezbariernist/

# data[].attributes.attachment_link.title
Як допомогти дитині в умовах стресу - поради для вчителя

# data[].attributes.attachment_link.description
❓ Як допомогти дитині в умовах стресу - поради для вчителя Насамперед важливо розпізнати стрес, ось деякі його можливі ознаки: 🔸надмірне хвилювання, неспокій 🔸пригніченість, засмученість 🔸замкнутість 🔸зниження концентрації уваги, запам'ятовування чи успішності в цілому 🔸надмірна настороженість, полохливість 🔸підвищена дратівливість або агресивність 🔸відстороненість від однокласників, друзів 🔸уникнення певних людей чи ситуацій

# data[].attributes.headline
Вправи, за допомогою

# data[].attributes.body
Вправи, за допомогою яких дитина може подолати свої страхи

✅Малюємо страх.(з 5 років)
Дитині можна запропонувати намалювати свій страх. По ходу малюваннязадаються питання, які спонукають її розвивати сюжет малюнка,збагачувати палітру використовуваних колірних тонів. Завдання полягає в якомога більш деталізованому розгортанні сюжету, підвищенні і яскравості кольору, виразності колірних поєднань, використанні широкої різноманітності колірних тонів. Дитину потрібно розпитати про те, що вона намалювала, таким чином познайомившись зі своїм страхом (дізнатись його слабкі і сильні сторони). В кінці запитати: «А що тепер хочеш з ним зробити?»

✅Гра.
Розіграйте з дитиною сценку за участю улюблених іграшок. Нехай один герой боїться, а інші нехай йому допомагають подолати страх. Добре, якщо дитина погодиться бути помічником, а ви будете героєм, який боїться.

✅Ліплення
«Страшна маска»
Кожній дитині пропонується, використовуючи маленькі шматочки пластиліну, зробити на папері маску якогось страшного персонажу. При цьому дорослий стежить за тим, щоб шматочки ретельно розмазувалися по папері, і за допомогою питань «Де він живе? Що він любить». І т. п. спонукає дитину розповідати про свого персонажа. Особлива увага приділяється тому, щоб дитина ретельно зобразила очі, по можливості описати словами погляд персонажа. Дуже важливо, щоб у масці були присутні засоби прояву агресії (ікла,зуби, отруйна слина, роги і т. п.), а також свідоцтва її прояви (наприклад, кров). Після того як маска буде готова, дитина вирізує, а потім приміряє її і розглядає себе у дзеркалі. Можна запропонувати йому побути в ролі цього персонажу, вимовити якісь страшні звуки, полякати когось. Потім маску надягає ведучий або інший учасник і лякає дитину, який повинен показати переляк як можна разючіші.

Казкотерапія
✅«Страшна казка по колу»
Мета: допомогти дітям довести страх до гротеску.
Діти за допомогою ведучого, по черзі додаючи кожний по 1-2 пропозиції, складають страшну казку. Казка повинна «нагромадити» так багато страшного, щоб звернути страшний зміст в смішну протилежність.
Наприклад:
«Олексій по дорозі в школу побачив собаку. Вона виявилася громадною. Вона була до того ж дуже голодна. Олексій дуже злякався. Собака з вишкіреною пащею кинулася до Олексія. Йому нікуди було сховатися. Він зняв рюкзак і став туди залазити, щоб сховатися від собаки. Собака почала страшно гавкати. Олексію від страху захотілося в туалет. Потім він почав голосно кричати: "Допоможіть"
Собака злякалася його і втекла. Виявляється, вона почуяла запах бутерброда з рюкзака Олексія і чекала, що він пригостить її.
✅Можна скласти казку разом з дитиною про чарівну скриню, на дні якої лежить те, що завжди перемагає різні страхи. Цей предмет дитина повинна придумати сама і намалювати його на аркуші паперу.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.title
Як допомогти собі в стані тривоги, страху й очікування – поради фахівців

# data[].attributes.attachment_link.description
У МОН нагадали: крім страху напередодні роковин вторгнення, українці можуть відчувати тривожність, пригнічення, занепокоєння, емоційні “гойдалки” або ж перебувати в

# data[].attributes.headline
📖 Як би нам не хотіл

# data[].attributes.body
📖 Як би нам не хотілося, не вдасться ізолювати дітей від теми війни. Допомогти підібрати слова для таких непростих розмов і прожити цей складний досвід можуть книги для молодших підлітків, що торкаються тем війни. Ось маленька добірка:

Теми переселенців та війни на сході України торкаються:
📚«Мирослава та інші з нашого двору» 👉https://bit.ly/3k2KGWt,
📚«З води у воду» 👉https://bit.ly/3YBIODa,
📚«Пси, які приручають людей» 👉https://bit.ly/3XG8c9j,
📚а «Чубзики» 👉https://bit.ly/3xt5ycy описує її в жанрі фентезі.
📚«Ми живемо на краю вулкана» 👉https://bit.ly/3Xzjlci описує події Другої світової війни.
📚«Куди і звідки» 👉https://bit.ly/3IuMXTV піднімає тему внутрішньо переміщених осіб.

👨‍👩‍👧‍👦 Книги можуть стати доброю підтримкою для дітей під час переживання травматичних подій.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

strict warning: Declaration of views_handler_filter::options_validate() should be compatible with views_handler::options_validate($form, &$form_state) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/handlers/views_handler_filter.inc on line 0.

strict warning: Declaration of views_handler_filter::options_submit() should be compatible with views_handler::options_submit($form, &$form_state) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/handlers/views_handler_filter.inc on line 0.

strict warning: Declaration of views_handler_filter_boolean_operator::value_validate() should be compatible with views_handler_filter::value_validate($form, &$form_state) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/handlers/views_handler_filter_boolean_operator.inc on line 0.

strict warning: Declaration of views_plugin_style_default::options() should be compatible with views_object::options() in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/plugins/views_plugin_style_default.inc on line 0.

strict warning: Declaration of views_plugin_row::options_validate() should be compatible with views_plugin::options_validate(&$form, &$form_state) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/plugins/views_plugin_row.inc on line 0.

strict warning: Declaration of views_plugin_row::options_submit() should be compatible with views_plugin::options_submit(&$form, &$form_state) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/plugins/views_plugin_row.inc on line 0.

strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

strict warning: Declaration of calendar_plugin_display_page::options_submit() should be compatible with views_plugin_display_page::options_submit(&$form, &$form_state) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/calendar/includes/calendar_plugin_display_page.inc on line 0.

strict warning: Declaration of calendar_plugin_display_page::options() should be compatible with views_object::options() in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/calendar/includes/calendar_plugin_display_page.inc on line 0.

strict warning: Declaration of calendar_plugin_display_block::options() should be compatible with views_object::options() in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/calendar/includes/calendar_plugin_display_block.inc on line 0.

strict warning: Declaration of calendar_plugin_display_attachment::options_submit() should be compatible with views_plugin_display_attachment::options_submit(&$form, &$form_state) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/calendar/includes/calendar_plugin_display_attachment.inc on line 0.

strict warning: Declaration of calendar_plugin_display_attachment::options() should be compatible with views_object::options() in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/calendar/includes/calendar_plugin_display_attachment.inc on line 0.

strict warning: Declaration of views_handler_argument::init() should be compatible with views_handler::init(&$view, $options) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/handlers/views_handler_argument.inc on line 0.

strict warning: Declaration of date_api_argument_handler::init() should be compatible with views_handler_argument::init(&$view, &$options) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/date/includes/date_api_argument_handler.inc on line 0.

strict warning: Declaration of calendar_view_plugin_style::options() should be compatible with views_object::options() in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/calendar/includes/calendar_view_plugin_style.inc on line 0.

strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

strict warning: Declaration of views_attach_plugin_display_node_content::options_submit() should be compatible with views_plugin_display::options_submit(&$form, &$form_state) in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views_attach/views_attach_plugin_display_node_content.inc on line 0.

strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

warning: Creating default object from empty value in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/date/date/date.module on line 661.

strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

strict warning: Non-static method view::load() should not be called statically in /srv/www/iqholding.com.ua/sites/all/modules/views/views.module on line 879.

Хвостенко Тетяна

Декілька вправ для профілактики надмірної тривожності та емоційної нестабільності

Профілактика (від грец. prophylaktikos - попереджувальний) - попередні заходи для недопущення чого-небудь.

Вправа "Відпускання каміння" 5 - 7хв.

Мета: знизити рівень ситуативної та особистісної тривожності, використовуючи методи експресивно-емоційної дії.

Інструкція: сідайте зручно. Розслабтеся. Уявіть собі апельсин, його колір, склад і запах. Зніміть з нього шкірку, відломіть дольку й відкусіть шматочок, відчуйте, яка вона на смак. Потім поверніться в уяві назад так, щоб знову побачити цілий, нечищений апельсин.

Уявіть собі, що ви стоїте у гірській річці з дуже швидкою течією. Щоб вас не відніс стрімкий потік, ви тримаєтеся за великий камінь - схопіть його і напружтеся. Слухайте притчу, намагаючись утриматися за камінь.

У Річарда Баха в "Ілюзіях" один із героїв розповідає притчу про підводних жителів. На дні річки з дуже швидкою течією жили істоти, схожі на людей, тільки могли дихати під водою. Все своє життя вони проводили там, чіпляючись за велике каміння, що лежало на дні. Таким чином, стримуючись від швидкої течії, вони народжувались, їли, кохали та помирали. Вважалося, що той, хто відпустить камінь, обов'язково загине, його понесе стрімкий потік води.

Та все ж таки один із них відпустив свій камінь, але не загинув, а поплив за течією. Йому зустрілись інші такі ж поселення, в яких люди проводили своє життя так, як у його рідному поселенні. Вони дивувалися: "Дивіться! Він літає! Це надлюдина!". На що "надлюдина" відповідала: "Це не так, я така людина як і ви. Просто відпустіть ваші каменюки й ми полетимо". Але ніхто не відважився зробити так як він ...

Ваш камінь - це ваш страх. Відпустіть свій камінь і розслабтесь.

Техніка "Непотрібне продихайте"

Інструкція: "За поганим настроєм, непевністю, безпідставною тривогою та страхами ховаються, як правило, невидимі зовні напруження гортані, глотки, діафрагми та черевного пресу. Ви не можете зняти це прямим розслабленням м'язів, але тут можуть допомогти спеціальні дихальні вправи.

Щоб продихати страх, тривогу та інші емоції, виконайте "собаче дихання" (швидке й поверхневе, горлом, через рот). Кілька хвилин такого дихання - і непотрібні емоції зникають. Іноді цього не вистачає, тоді потрібно додати вібрацій на вдиху. Зробіть кілька повних вдихів і видихів, потім затримайте повітря на вдиху та зробіть до десяти рухів діафрагмою. Відбувається масаж внутрішніх органів і спадає напруження там, де іншим шляхом домогтися розслаблення не вдається.

Хвилинна релаксація.

Розслабте куточки рота, зволожіть губи. Розслабте плечі. Зосередьтеся на виразіі свого обличчя і положенні тіла: пам'ятайте, що вони відбивають ваші емоції, думки, внутрішній стан. Цілком природно, що ви не хочете, щоб оточуючі знали про ваш стресовий стан. У цьому випадку ви можете змінити "мову обличчя і тіла" шляхом розслаблення м'язів і глибокого дихання.

Пам'ятка.

Поради щодо подолання стресу.

1. З'ясуйте, що саме вас тривожить і "зачіпає за живе". Розкажіть про те, що вас турбує, близькій людині. Це особливий психологічний прийом: проаналізувавши свою проблему вголос, ви дістанетеся до кореня своїх проблем і знайдете вихід із ситуації.

2. Сплануйте свій день. Учені помітили, що для людини, стан якої наближається до стресового, час прискорює свій біг. Тому вона відчуває непомірну завантаженість і нестачу часу.

3. Навчіться керувати своїми емоціями. Вирватися зі стресового кола допоможе найпростіша йогівська вправа. Заплющіть очі й подумки перенесіться на берег океану. Підніміть руки вгору й розведіть у сторони, уявляючи, як у них входить енергія. Складіть їх одна на іншу - ліва знизу. Цього цілком достатньо, щоб повноцінно відпочити, наситити мозок киснем і заспокоїтися. Не забувайте хвалити себе щоразу, коли вам удасться впоратися з хвилюванням.

4. Усміхайтеся, навіть якщо вам не дуже хочеться. Сміх позитивно впливає на імунну систему, активізуючи Т-лімфоцити крові. У відповідь на вашу посмішку, організм продукуватиме бажані гормони радості.

5. Відпочивайте разом із сім'єю.

6. Фізичні вправи знімають нервове напруження.

7. Музика - це теж психотерапія. Слухайте спокійну музику.

8. Бувайте надворі, гуляйте, сидіть в парку, бігайте.

9. Аби запобігти розчаруванню, невдачам, не треба братися за непосильні завдання.

10. Постійно концентруйтеся на світлих сторонах життя та подіях - це збереже здоров'я і сприятиме успіху.

11. Не зловживайте кавою, алкоголем.

12. Їжте морозиво - там є компонент, який покращує настрій. І банан - в ньому є сиротин, гормон щастя.

13. Вживайте вітамін Е. Він підвищує імунітет і стійкість до стресу. До речі, цей вітамін міститься у картоплі, сої, кукурудзі, моркві, ожині, волоських горіхах.

14. Є багато різних систем аутотренінгу. На жаль, на те, щоб опанувати їх, у нас часто не вистачає терпіння й часу. А ось засвоїти кілька формул самозаспокоєння зовсім не важко.

Формули для самозаспокоєння

Відкинь цю думку.

Все буде добре.

Проблема вирішиться.

Це не варте хвилювання.

Я зосереджуюся на своєму диханні.

Я почуваюся здоровою (здоровим).

Я абсолютно спокійна(спокійний).

Як я могла(міг) хвилюватися через дрібниці.

Думки розважливі. Спокійно обмірковую свої подальші дії.

На перший погляд, все це може здатися примітивним. Але чому б не спробувати потренуватися. Опанувати себе - значить оволодіти ситуацією.
Чем отличается семинар от тренинга? Мотивация предпринимательства В чём счастье? Счастье - это жить! Тренінг-семінар для військовослужбовців у Запоріжжі День вишиванки у центрі зайнятості

# data[].attributes.attachment_link.title
Декілька вправ для профілактики надмірної тривожності та емоційної нестабільності | IQholding

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аліна Мірошнікова

# data[].attributes.attachment_link.title
Подолати тривогу: вісім вправ для учнів

# data[].attributes.attachment_link.description
Як зменшити тривогу в учнів. Вправи на 1 хвилину, які допомагають долати стрес. Поради американського психолога.

# data[].attributes.attachment_link.title
Вправи, які допоможуть при тривозі

# data[].attributes.attachment_link.description
Подолати підвищену тривожність виявляється не так просто. У таких випадках розслабитися і відчути полегшення допоможуть досить прості вправи.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Пропоную Тобі пройти невеличкий тест і відповісти на кілька цікавих запитань, які допоможуть визначити рівень Твоєї кмітливості.

1. Чи може дощ іти два дні підряд?

2. Чи буває в Австралії 29 лютого?

3. Ти підпалив 11 факелів, три з них згасли. Скільки факелів не згорить?

4. У клітці 12 папуг. Всі, окрім 11-ти, полетіли. Скільки папуг залишилося?

5. Ти за кермом машини, в якій сидять два сімдесятирічних старці, тридцяти трьохлітній чоловік,

Твоя двохрічна племінниця Оля і чотирнадцятилітній брат Максим. Скільки років водієві?

6. З-під паркану видно 6 пар кінських ніг. Скільки коней за огорожею?
Відповіді:
1. Не може, адже їх розділяє ніч.

2. Звичайно, буває.

3. Три.

4. 11 папуг.

5. Стільки ж, як і Тобі, адже Ти - за кермом.

6. Три коні.
Результати тесту:
0 неправильних відповідей. Ти - геній!

1 неправильна відповідь. Ти - професор!

2-3 неправильні відповіді. Хм, можливо, варто трошки підучитись.

4 неправильні відповіді. Ну, добре, може Ти захворів.

5 неправильних відповідей. Ти що, взагалі книжок не читаєш?

6 неправильних відповідей. Агов! Ти, бува, не з джунглів?..
Якщо не вдалося відповісти на питання, не хвилюйся - все одно тест жартівливий. )

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
тест на кмітливість

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цікавий тест на кмітливість

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
тест на кмітливість онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
Тест на кмітливість онлайн, цікавий тест на кмітливість з відповідями, фото.

# data[].attributes.attachment_link.description
Пропоную Тобі пройти невеличкий тест і відповісти на кілька цікавих запитань, які допоможуть визначити рівень Твоєї кмітливості. 1. Чи може дощ іти два дні підряд? 2. Чи буває в Австралії 29 лютого? 3. Ти підпалив 11 факелів, три з них згасли. Скільки факелів не згорить? 4. У клітці 12 папуг.

# data[].attributes.headline
Ми всі зараз пережив

# data[].attributes.body
Ми всі зараз переживаємо важкі часи й однією із головних наших задач на сьогодні – *зберегти своє ментальне здоров'я і допомогти близьким*

Тому платформа психологічної підтримки *«Розкажи мені»* працює цілодобово й надає безкоштовну психологічну допомогу усім бажаючим.

◽ Щоб отримати допомогу, потрібно лише коротко описати свій запит і залишити заявку на сайті tellme.com.ua

◽ Далі за вашим запитом модератори платформи підберуть спеціаліста і він якнайшвидше зв'яжеться з вами.

◽Консультації проводяться безкоштовно у режимі онлайн.

Бережіть себе💙💛

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.title
"Супергерої безпеки: як підготувати дітей до можливих надзвичайних ситуацій" - електронна методичка для батьків | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Дитяча та сімейна психологиня Світлана Ройз розробила методичні рекомендації щодо того, як обговорити з дітьми ймовірність надзвичайної ситуації, щоб у

# data[].attributes.headline
🤯 Через війну, ми та

# data[].attributes.body
🤯 Через війну, ми та наші діти постійно знаходимося у стресі та тривозі. Звідси питання: *чи зможуть дорослі у такому стані вчасно розпізнати небезпечний стан у дитини та підтримати її?*

🤷‍♀️ Спойлер: навряд чи.
Тому пропонуємо вам переглянути *серіал «Бути поруч»* про підтримку психічного здоров’я дітей під час війни.

⚖ Він допоможе краще розуміти почуття та емоційні реакції дітей, правильно реагувати на несподівані ситуації та застосовувати методи заспокоєння для стабілізації власного стану та підтримки малечі.

Серіал складається з 11 серій тривалістю 5–20 хвилин 👉 https://bit.ly/3kx08ug

# data[].attributes.headline
❓Як не втрачати моти

# data[].attributes.body
❓Як не втрачати мотивацію?

👉 Для цього потрібно знайти свої цілі, які вас дійсно цікавлять і піти до них крок за кроком. Не забувайте, що кожен крок наближає вас до мети.

👉 Також варто звернути увагу на своє оточення. Піклуйтеся про те, щоб бути оточеними людьми, які підтримують вас і спонукають до досягнення мети. Вони будуть вашими помічниками на шляху до успіху.

👉 Нарешті, ніколи не забувайте про себе. Вчіться новому, вдосконалюйте свої навички. Пам'ятайте, що кожен день - це нова можливість для досягнення нових висот.

Отже, друзі, знайдіть свою мотивацію, ставте перед собою мету і йдіть до неї крок за кроком. Ви здатні на багато більше, ніж ви думаєте, тому не зупиняйтесь на досягнутому і продовжуйте розвиватись. ⭐

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Журнал «На Урок»

# data[].attributes.attachment_link.title
Права та обов’язки класних керівників

# data[].attributes.attachment_link.description
Перелік основних прав та обов’язків класних керівників згідно із законодавством України

# data[].attributes.body
https://vseosvita.ua/2.e5sw?rl=1679671
Можна використати матеріал, як на годину спілкування так і при зустрічі з батьками.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Шкільний психолог

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
chertoklenusik

Що відомо про ПВК "Редан"?

Усе почалося в росії. Там у різних містах юнаки в чорному одязі із символом павука на спині влаштовували масові бійки з футбольними фанатами чи мігрантами. Це відбувалось у торгових центрах або на вулицях.

Чому ПВК?

Учасники руху кажуть, що не асоціюють себе з приватною військовою компанією. Для них ця приставка просто жарт. Проте існує гіпотеза, що на формування цієї субкультури вплинула ПВК "Вагнер". Адже її очільник публічно героїзує роль злочинців та закликає молодих людей вступати у ПВК, де їх навчать "чоловічої роботи".

Чому "Редан"?

Ця назва походить з аніме Hunter x Hunter. Там діяла злочинна організація "Геней Редан", яку через емблему називали "Павуки". Кожен учасник цієї організації мав татуювання павука зі своїм номером.

У субкультурі ПВК "Редан" усі учасники мають символ павука із цифрою 4. В аніме під цим числом в організації завжди були зрадники чи шпигуни. Це пов'язано з тим, що в японській культурі число 4 несе неприємності, як у нас 13. Можливо, так учасники ПВК "Редан" хотіли передати свої деструктивні наміри.

Це ІПСО?

Українська поліція вважає, що поширення цієї субкультури в нашій країні - це російська інформаційно-психологічна спецоперація. Державі-агресорці важливо дестабілізувати ситуацію в Україні будь-яким чином.

Чому підлітки?

У підлітковому віці діти відходять від батьків та переходять під вплив своїх однолітків. Їм важливо бути в групі, важливо, що про них подумають інші. Тому часто тинейджери роблять імпульсивні вчинки - всі ми так робили. Це шкідлива поведінка: наприклад, прогуляти уроки. Але вона не є небезпечною для життя та здоров'я підлітка.

Проте, як зазначають науковці, якщо дії підлітка мають руйнівний характер, спрямований на себе, своє здоров'я, зовнішній світ - це деструктивна поведінка. Вона може проявлятися в нападах агресії, гніву чи ворожості.

Часто така поведінка є відповіддю підлітка на складні обставини, в яких він опинився. У нашому випадку це війна.

Деякі батьки можуть не підозрювати, що дитина належить до певної субкультури, яка толерує і заохочує девіантну поведінку.

Що робити батькам у такій ситуації?

* Спокійно, відкрито і прямо поспілкуватися з дитиною, надати їй можливість говорити, коли буде до цього готова, не підганяти її. * Якщо дитина розповідає, куди вона ходить і як проводить свій час, батьки мають виявити якомога повнішу обізнаність в обговорюваній темі; слід виявляти терпіння, наполегливість, доброзичливість для уникнення емоційного дискомфорту, недовіри чи агресії з боку підлітка. * Потрібно опанувати інтернет-технології, мати власні акаунти в соцмережах, стати там другом своїй дитині. * Щотижня слід аналізувати вміст сторінок дитини, уважно читати її публікації, вивчати групи, до яких вона приєдналася. * "Познайомитися" з віртуальними друзями дитини, звертати увагу на фото й відео, що викликають її інтерес, зокрема ті, що збережені, поширені або вподобані. * Показати дитині, що батьки піклуються про неї, запропонувати провести разом час. * Зосередитися на тому, щоб показати дитині її переваги, знайти її сильні сторони, допомогти побачити себе унікальною особистістю. * Після встановлення контакту та виявлення підлітком довіри до батьків слід пояснити згубність і безперспективність деструктивної поведінки, підкріплюючи це фактами, які добре відомі підліткові; допомогти підлітку зрозуміти ступінь ризику від деструктивної поведінки і невідворотної відповідальності за скоєне (зокрема, у випадку вчинення булінгу або іншого правопорушення). У зону ризику виявів деструктивної поведінки потрапляють підлітки, яким бракує батьківської уваги і підтримки, а також ті, чиє перебування в інтернеті не контролюють.

Бережіть один одного!

Що відомо про ПВК "Редан"?

Усе почалося в росії. Там у різних містах юнаки в чорному одязі із символом павука на спині влаштовували масові бійки з футбольними фанатами чи мігрантами. Це відбувалось у торгових центрах або на вулицях.

Чому ПВК?

Учасники руху кажуть, що не асоціюють себе з приватною військовою компанією. Для них ця приставка просто жарт. Проте існує гіпотеза, що на формування цієї субкультури вплинула ПВК "Вагнер". Адже її очільник публічно героїзує роль злочинців та закликає молодих людей вступати у ПВК, де їх навчать "чоловічої роботи".

Чому "Редан"?

Ця назва походить з аніме Hunter x Hunter. Там діяла злочинна організація "Геней Редан", яку через емблему називали "Павуки". Кожен учасник цієї організації мав татуювання павука зі своїм номером.

У субкультурі ПВК "Редан" усі учасники мають символ павука із цифрою 4. В аніме під цим числом в організації завжди були зрадники чи шпигуни. Це пов'язано з тим, що в японській культурі число 4 несе неприємності, як у нас 13. Можливо, так учасники ПВК "Редан" хотіли передати свої деструктивні наміри.

Це ІПСО?

Українська поліція вважає, що поширення цієї субкультури в нашій країні - це російська інформаційно-психологічна спецоперація. Державі-агресорці важливо дестабілізувати ситуацію в Україні будь-яким чином.

Чому підлітки?

У підлітковому віці діти відходять від батьків та переходять під вплив своїх однолітків. Їм важливо бути в групі, важливо, що про них подумають інші. Тому часто тинейджери роблять імпульсивні вчинки - всі ми так робили. Це шкідлива поведінка: наприклад, прогуляти уроки. Але вона не є небезпечною для життя та здоров'я підлітка.

Проте, як зазначають науковці, якщо дії підлітка мають руйнівний характер, спрямований на себе, своє здоров'я, зовнішній світ - це деструктивна поведінка. Вона може проявлятися в нападах агресії, гніву чи ворожості.

Часто така поведінка є відповіддю підлітка на складні обставини, в яких він опинився. У нашому випадку це війна.

Деякі батьки можуть не підозрювати, що дитина належить до певної субкультури, яка толерує і заохочує девіантну поведінку.

Що робити батькам у такій ситуації?

* Спокійно, відкрито і прямо поспілкуватися з дитиною, надати їй можливість говорити, коли буде до цього готова, не підганяти її. * Якщо дитина розповідає, куди вона ходить і як проводить свій час, батьки мають виявити якомога повнішу обізнаність в обговорюваній темі; слід виявляти терпіння, наполегливість, доброзичливість для уникнення емоційного дискомфорту, недовіри чи агресії з боку підлітка. * Потрібно опанувати інтернет-технології, мати власні акаунти в соцмережах, стати там другом своїй дитині. * Щотижня слід аналізувати вміст сторінок дитини, уважно читати її публікації, вивчати групи, до яких вона приєдналася. * "Познайомитися" з віртуальними друзями дитини, звертати увагу на фото й відео, що викликають її інтерес, зокрема ті, що збережені, поширені або вподобані. * Показати дитині, що батьки піклуються про неї, запропонувати провести разом час. * Зосередитися на тому, щоб показати дитині її переваги, знайти її сильні сторони, допомогти побачити себе унікальною особистістю. * Після встановлення контакту та виявлення підлітком довіри до батьків слід пояснити згубність і безперспективність деструктивної поведінки, підкріплюючи це фактами, які добре відомі підліткові; допомогти підлітку зрозуміти ступінь ризику від деструктивної поведінки і невідворотної відповідальності за скоєне (зокрема, у випадку вчинення булінгу або іншого правопорушення). У зону ризику виявів деструктивної поведінки потрапляють підлітки, яким бракує батьківської уваги і підтримки, а також ті, чиє перебування в інтернеті не контролюють.

Бережіть один одного!

# data[].attributes.attachment_link.title
Редан. Що це та як вберегти свого підлітка?

# data[].attributes.attachment_link.description
Що відомо про ПВК "Редан"? Усе почалося в росії. Там у різних містах юнаки в чорному одязі із символом павука на спині влаштовували масові бійки з футбольними фанатами чи мігрантами. Це відбувалось у торгових центрах або на вулицях. Чому ПВК? Учасники руху кажуть, що не асоціюють себе з приватною військовою компанією.

# data[].attributes.headline
Як реагувати на нав'

# data[].attributes.body
Як реагувати на нав'язливі поради?

🔹 Непрохані поради можуть дратувати, але, попри це, спробуйте погодитись і вийти на домінуючу позицію у розмові. Як це зробити?

🔹 Для початку підіграйте співрозмовнику, ніби його порада справді важлива. Для цього слід згадати навички активного слухача.

🔹 Потім задайте уточнюючі питання: чи користувався він цією порадою? Як вона йому допомогла? Коли це було, і з ким?

🔹 З більшою ймовірністю опонент або розгубиться і відступить, або почне брехати. У другому випадку брехнею можна дорікнути, щоб "заткнути" цей потік порад.

# data[].attributes.headline
Корисні поради, які 

# data[].attributes.body
Корисні поради, які допоможуть вам розвинути пунктуальність

🍀 Проаналізуйте, чому ви спізнюєтеся.
Важливо не звинувачувати інших, а зрозуміти, що потрібно зробити вам особисто, щоб виправити ситуацію.

🍀 Знайдіть мотивацію.
Запізнення заважають вам заробляти гроші? Ладити з успішнішими людьми? Робити кар'єру? Якщо людина сильно мотивована, то зміни не забаряться.

🍀 Нагороджуйте себе.
Наприклад, якщо ви за день не запізнилися жодного разу, дозвольте собі щось приємне (сходити на хороший фільм або з'їсти щось смачне).

🍀 Готуйтеся з вечора.
Заздалегідь продумайте, що одягнете вранці, чим снідатимете і хто поведе дітей до школи чи саду. Щоденне планування – простий спосіб навчитися робити все своєчасно. Згодом ви навчитеся визначати пріоритетність справ і без записування.

# data[].attributes.headline
Як сказати «НІ» і не

# data[].attributes.body
Як сказати «НІ» і не відчувати докору совісті?

✅ Усвідомте, що «ні» - не така вже й ризикована відповідь і зустрічається частіше, ніж вам здається.

✅ Якщо не готові дати відповідь прямо зараз так і скажіть, наприклад, "я не впевнений, що можу прямо зараз дати відповідь, повернуся до вас протягом дня".

✅ Виробіть свою політику: «пробачте, але це моє правило – ніколи не узагальнювати другий пункт».

✅ Використовуйте виноску на наслідки, наприклад, «якщо я зроблю це, то… у мене не буде часу на це/цей процес не буде ефективним тому що…»

✅ Зробіть зустрічну пропозицію «я не можу це зробити, але натомість можу…»

# data[].attributes.headline
📌 Правило 20 хвилин<

# data[].attributes.body
📌 Правило 20 хвилин

▫️ Приділи 20 хвилин на день прибиранню своєї кімнати, і ти забудеш, що таке безлад.

▫️ Приділи 20 хвилин на день спорту, і ти забудеш, що таке проблеми зі здоров'ям та самооцінкою.

▫️ Приділи 20 хвилин на день на читання книги, і ти забудеш, що таке деградація.

# data[].attributes.headline
*У моменти, коли дуж

# data[].attributes.body
*У моменти, коли дуже страшно і тривожно, спробуйте виконати кілька вправ*👇

🔸Подивіться на 5 різних об’єктів. Подумайте про кожен.
🔸Прослухайте 4 різних звуки. Поміркуйте, звідки вони лунають і що їх відрізняє.
🔸Торкніться 3 об’єктів. Замисліться про їхню текстуру, температуру та способи використання.
🔸Відчуйте 2 різних запахи. Це може бути запах кави, мила або навіть прального засобу на одязі.
🔸Подумайте про улюблену страву. Зверніть увагу, який смак з’являється у вас у роті.

Після цього вам має стати легше.
Пропонуємо поділитися вправою з родиною та друзями 🧡

# data[].attributes.headline
10 хитрощів при спіл

# data[].attributes.body
10 хитрощів при спілкуванні з дітьми

1. Замість роздратованого: «Пішли швидше, скільки можна тебе чекати!» Скомандувати: «На старт, увага ... марш! Побігли! »
2. Замість загрозливого: «Їж, інакше не отримаєш десерт». Порадувати: «Після того, як зникне ця крихітна котлетка, до тебе прилетить щось смачне».
3. Замість грубого: «Прибери за собою» Промовити мрійливим голосом: «От якби ти був чарівником, і зміг би начаклувати порядок на столі ...»
4. Замість розсердженого: «Не заважай!» Сказати: «Іди, пограй трохи сам. А коли я звільнюся, ми влаштуємо міні-свято ».
5. Замість незадоволеного: «Не вередуй, піратська футболка у пранні, одягай ту, яка є». Примирити з неприємністю: «Диви, а ось родичка твоєї піратської футболки. Давай її одягнемо? »
6. Замість риторичного: «Ляжеш ти, нарешті, спати!» Поцікавитися: «Показати тобі хитрий спосіб укривання ковдрою?»
7. Замість злого: «По попі захотів?» Випустити пар, подихати чи порахувати до 100. Сказати дитині про свої почуття: "Я  сержусь, коли ти...!"
8. Замість безсилого: «Щоб я ніяких "не хочу" не чула!» Несподівано закричати: «Ой, дивися, Капризка прибігла. Лови, лови її, щоб вона нам настрій не псувала! »
9. Замість нудного: «Скільки разів повторювати». Сказати таємничим шепотом: «Раз-два-три, передаю секретну інформацію ... Повторіть, як чули».
10. Замість менторського: «Руки помив?» Запропонувати: «Споримо, що вода з твоїх рук потече чорна?»

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У США померла ще одна дитина, яка стала жертвою популярного в TikTok blackout challenge. 12-річний Арчі Баттерсбі з квітня перебував у комі, проте так і не зміг відновитись після фатального інциденту.

Мати знайшла підлітка у непритомному стані, після спроби хлопця записати відео для популярної платформи. За правилами TikTok-челенджа, користувачі мають у будь-який спосіб затримувати дихання, поки не знепритомніють.

За даними The Verge, семеро дітей загинули, намагаючись повторити цей тред. Їхні батьки подали колективний позов проти китайської соцмережі, звинувачуючи її у бездіяльності. Blackout challenge було заблоковано на платформі лише після перших смертельних інцидентів.

Це не єдиний приклад, коли TikTok-челенджі загрожують життю чи здоров'ю підлітків. Liga.Tech розповідає, які небезпечні тренди соціальної мережі варто обговорити з вашими дітьми.

#VampireFangs

Вірусні ролики з використанням хештега #VampireFangs, які набрали мільйони переглядів у соцмережі, започаткували ще одну небезпечну тенденцію. Підлітки з усього світу приклеювали штучні ікла до власних зубів за допомогою суперклею або інших хімічних речовин, а потім демонстрували способи, за допомогою яких намагаються їх зняти.

В одному з відео користувач соцмережі провів три години, намагаючись видалити ікла вампіра за допомогою рідини для зняття лаку, мало не вирвавши зуби в процесі.

Медики виступають категорично проти таких експериментів. Настільки, що цей челендж породив у TikTok зворотну тенденцію - стоматологи прийшли до соцмережі, щоб розповісти про небезпеку #VampireFangs.

@drzmackie #stitch with @muawk DIY Fangs the safe way! #learnontiktok #tiktokpartner #dentist #fangs #diyhalloween original sound - Your TikTok Dentist

"Не використовуйте клей для нігтів - він отруйний і не відклеїться", - попередив доктор Макі, практикуючий стоматолог із Детройта.

З ним згоден доктор Вінсон зі США: хімічні речовини можуть викликати безліч ускладнень - від ерозії емалі до рваних ран або відшарування тканин у ротовій порожнині.

Крім того, неправильно встановлені ікла Дракули можуть вплинути на прикус людини та "потенційно пошкодити сусідні зуби". Як безпечнішу альтернативу фахівці рекомендують використовувати ортодонтичний віск або крем для зубних протезів.

#FrozenHoneyChallenge

Щоб підготуватись до цього челенджу, потрібно наповнити пляшку медом і поставити в морозильну камеру. Коли суміш замерзне, стиснути пластик, витиснути та з'їсти цей десерт, знімаючи все на відео.

@averycyrus
Brb gotta go get my stomach pumped
original sound - Avery Cyrus

Багато хто вважає цей експеримент досить приємним, додаючи до меду різні сиропи або крохмаль. Однак вплив такої кількості з'їденого меду на організм виявився менш райдужним. Багато блогерів почали скаржитися на проблеми зі шлунком або були змушені вирушити до лікарні.

Як попереджають медики, передозування меду у найкращому разі викликає здуття, діарею та нудоту, а у гіршому - судоми.

Звичайно, мед далеко не єдиний продукт, який підлітки використовують, щоб експериментувати над своїм організмом на платформі. Ще один "вірусний" харчовий челендж - проковтнути пачку солі за раз - у кращому разі це призведе до зневоднення та сплутаності свідомості, а у крайньому - до судом та коми.

#SkullBreaker

Цей челендж був заборонений після того, як мама однієї з його учасниць написала у Facebook: "Будь ласка, якщо у вас є підлітки, які сидять у TikTok, не дозволяйте їм вплутуватись у це. Я сиджу в машині невідкладної допомоги. У моєї дочки тяжка травма хребта.

#SkullBreaker (Фото: скріншот з відео)

За правилами, двоє учасників кличуть третього, щоб зняти відео для соцмережі. На рахунок "три" усі мають підстрибнути. Однак фактично стрибає тільки запрошений, решта підсікає його таким чином, щоб він упав на підлогу грудьми або спиною.

Пізніше TikTok виступив із заявою та заблокував хештег на своїй платформі. Однак у соцмережі періодично виникають інші челенджі, схожі за форматом та ступенем травмонебезпеки. Наприклад, # TrippingJump.

Американська прокуратура закликала батьків поговорити зі своїми дітьми про можливі наслідки участі у подібних відео. "Челендж може видатися кумедним і давати перегляди у соціальних мережах, проте призвести до довгострокових наслідків для здоров'я", - кажуть правоохоронці.

#KickDoorChallenge

Проблема цього челенджу полягає в тому, що підлітки намагаються вибити двері незнайомців, що призводить до пошкодження майна та несе ризик для самих дітей.

"Невідомо, як відреагує домовласник. Можливо, це може перерости у фізичну конфронтацію, травми та навіть смерть", - вважають у поліції. У всякому разі задуми, які закликають руйнувати чуже майно, рано чи пізно призведуть до біди.

#OrbeezChallenge

Наприкінці червня двох американських підлітків було заарештовано за стрілянину по мирних мешканцях з іграшкового пістолета Orbeez. Зазвичай для нього використовують гелеві або водяні кульки, але, за правилами челленджу, у деяких випадках їх заморожують, щоб зробити більш твердими та болючими під час контакту зі шкірою.

#OrbeezChallenge

На той час, коли на місце приїхала поліція, підлітки обстріляли понад два десятки сусідів. Їх довелося заарештувати за завдання побоїв.

"Цей тип челенджу є злочином. Скеровувати на людей зброю такого типу - не жарт і може призвести до небезпечних наслідків", - йдеться у заяві місцевої поліції Пембрук-Пайнс. Вони попросили батьків пояснити дітям, що такі "кульки" можуть завдати шкоди іншим людям або майну.

#NasalSprayTanChallenge

Багато виробників використовують TikTok-челенджі, щоб зробити свій товар модним та популярним серед молоді. Наприклад, це сталося зі спреєм для носу, який нібито зробить вашу шкіру більш засмаглою.

Цей продукт швидко став популярним у США завдяки однойменному челенджу, хоча не пройшов перевірку FDA - управління з санітарного нагляду за якістю продуктів та медикаментів.

Медики почали бити на сполох після того, як у дівчат, які брали участь у завданні, з'явилися болі в животі, нудота та пігментація, яка, як стверджують експерти, згодом може перерости у меланому.

Серед інших небезпечних б'юті-челенджів - спроби досягти ефекту перманетного ластовиння за допомогою хни або набути ефекту вологої шкіри за допомогою великої кількості вазеліну.

@jamieheffez excuse my appearance but girls if ur not slugging ur face every night during the winter time wyd #slugging #skincare #skincareroutine #winterishere original sound - KHAENOTBAE

#FireChallenge

Щоб виконати правила цього челенджу, потрібно намалювати легкозаймистою рідиною певну фігуру чи слово, а потім підпалити у темряві.

I just read about tiktok's "fire challenge" and found myself doing something I never imagined I'd ever do: ask my 15 y/o to verbally confirm what the appropriate response is if any of her friends ever suggests pouring alcohol on herself and then lighting herself on fire. pic.twitter.com/YLxM5ewm8O
- Derlis A. Gonzalez (@DerlisAGonzalez) September 23, 2021

Вогонь - це завжди потенційний ризик, особливо якщо йдеться про дітей. ЗМІ повідомляють про неодноразові випадки, коли підлітків забирали до лікарні з опіками першого та другого ступенів після невдалих спроб виконати челендж із використанням медичного спирту.

# data[].attributes.attachment_link.title
Вибиті зуби, опіки, судоми. Небезпечні TikTok-челенджі, які варто обговорити з дітьми

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Підліток - це згусток контрастів: часта зміна настрою, самооцінка то падає, то злітає до небес, дитина бунтує, змінює стилі одягу, інтереси та смаки. Батьків це лякає та спантеличує. Як серед нормальних поведінкових проявів підлітка розпізнати тривожні дзвіночки: ризиковану поведінку, думки про самогубство? І коли щось дійсно пішло не так, як діяти батькам? Психолог Ольга Кухарук пропонує дієву інструкцію для батьків, щоб зрозуміти, коли варто хвилюватися, а коли - просто видихнути.

Найперше варто з'ясувати, наскільки загрозливою насправді є ситуація з вашим підлітком. Допоможе опитувальник для батьків підлітків "Коли слід хвилюватись?" від австралійської мережі підтримки Beyond the blue. Дайте відповіді на запитання і порахуйте свої "так".

Що більше ствердних відповідей, то більше причин бути уважнішим до ситуації й обговорити її з дитиною. Відправною точкою для оцінки в цьому опитувальнику є звична поведінка дитини і зміни в ній. Тобто, якщо дитина звично тривожиться або є дещо агресивною, то саме ці прояви можна вважати базовими і оцінювати саме зміни в них.

Отже, якщо на більшість цих запитань ви відповіли "так", що робити далі? Тут більшість фахівців абсолютно справедливо сходяться на тому, що підліток потребує допомоги. Батьки мають дати дитині відчути підтримку і розуміння. Ось кілька правил такого спілкування:

Допомога, що зцілює, а не травмує, має багато варіантів. Якою б вона не була, це завжди про зв'язок батьки-дитина, у якому батьки - дорослі, стійкі, надійні, терплячі, такі, що розуміють, люблять, приймають, готові захистити і дати опору.

Вже від одного цього списку батьківських характеристик може стати страшно навіть без підліткових криз. Адже бути такими батьками - непроста праця. У більшості випадків ще й непосильна - ніхто з нас не ідеальний. Коли накриває страх, біль, виснаження, сором і безпорадність, почути і допомогти підлітку стає надзвичайно важко. У підготовці військових є таке правило: "у стресі ми не підіймаємося до рівня своїх очікувань, а падаємо до рівня своєї натренованості". Це правило раджу взяти і батькам. Ось кілька важливих речей, які батьки можуть зробити для себе перед тим, як рятувати свою дитину (звісно якщо не йдеться про екстремальну, загрозливу для життя ситуацію, що потребує нагального вирішення).

Це лише мінімум, який може зробити доросла людина, щоб упевненіше почуватися в батьківській ролі. Правило кисневої маски діє не лише для пасажирів літака і батьків маленьких дітей, а й для тих, хто має справу з підлітками. І пам'ятайте найважливіше: ніхто з нас не є ідеальними батьками. Ідеальних батьків не існує, а ми - найкращі батьки, які є у наших дітей.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Блоги експертів

# data[].attributes.attachment_link.title
Як пережити підліткову кризу: інструкція з виживання для батьків.

# data[].attributes.attachment_link.description
Підліток - це згусток контрастів: часта зміна настрою, самооцінка то падає, то злітає до небес, дитина бунтує, змінює стилі одягу, інтереси та смаки. Батьків це лякає та спантеличує. Як серед нормальних поведінкових проявів підлітка розпізнати тривожні дзвіночки: ризиковану поведінку, думки про самогубство? І коли щось дійсно пішло не так, як діяти батькам?