# data[].attributes.body
- Spinoza, Sartre, Dennett

Zašto baš ovo pitanje?

Nama je rečeno da je jedno od glavnih obilježja ljudi slobodna volja – da imamo sposobnost raditi što mi želimo za razliku od životinja koje su vođene instinktima. Međutim, koliko je čovjek stvarno slobodan raditi po svojoj volji?

Svaka radnja koju čovjek izvrši ima svoje posljedice, a mi ljudi smo sposobni procijeniti koliko su te posljedice pozitivne, a koliko negativne. Ako ta radnja ima negativne posljedice i imamo kontrolu nju ne izvršiti, vjerojatno ju ni nećemo.

Na primjer, ako znamo da će nas prijatelji zamrziti ako kažemo da njihov stil glazbe i nije baš tako zanimljiv nama, vjerojatno ćemo to zadržati za sebe, ili, ako smo u dućanu i nemamo dovoljno novaca kod sebe da platimo, vjerojatno nećemo ukrasti čokoladicu iako želimo nešto slatko pojesti, jer znamo da je to protuzakonito i da možemo završiti u zatvoru zbog toga.

Također, ako stojimo na rubu nečeg visokog, a bojimo se visine, vjerojatno ćemo se odmaknuti od ruba, makar htjeli vidjeti prekrasan pogled.

To su sve dokazi da, iako možemo raditi što god želimo, postoje različiti faktori, poput društva ili našeg tijela, koji nas sprječavaju da nešto napravimo, jer mislimo/znamo da ta radnja ima negativne posljedice.

Kako me ono mijenja?

Ovo pitanje mi je dalo doznanja koliko utjecaj društva i instinkti čovjeka s kojima je rođen utječu na njegovo ponašanje, to jest koliko on, makar imao slobodnu volju, nju ne može koristiti bez posljedica, te koliko je u stvarnosti slobodna volja često neupotrebljiva zbog navedenog.

# data[].attributes.attachment_caption
“Tko sam ja?” Lucija Mužina i Lara Turkalj

# data[].attributes.body
Zašto baš ovo pitanje?

S obzirom da se trenutno, kao maturanti, susrećemo s raznim preprekama uz pomoć kojih moramo odlučiti što ćemo u budućnosti postati, zapravo je ovo pitanje ono na koje tražimo odgovor. Prolazimo kroz možda i najveće promjene u životu i još uvijek sa sigurnošću ne možemo utvrditi obilježja naše osobnosti. Kroz svaku fazu u životu nadopunjavamo saznanja o tome tko smo i kakvi smo. Čovjek se nadograđuje i o sebi uči dok živi.

# data[].attributes.body
“Ima li život smisla?” jedno je od temeljnih pitanja koje zanima društvo, ali ispravan odgovor ipak ne postoji. Sve ovisi o perspektivi. Filozofi poput Sartrea i Camusa smatraju da život sam po sebi nema unaprijed zadan smisao, nego je čovjek “osuđen na slobodu” te bira smisao kroz vlastite izbore i djela.Apsurdizam, odnosno Camusova filozofija, sagledava sukob između čovjekove potrage za smislom i svemira koji je toga lišen (apsurda). Uz apsurdizam postoji i nihilizam, koji zastupa Nietzsche. On također tvrdi da život nema smisao ili svrhu. No umjesto da to shvaća kao kraj, on je to vidio kao oslobađajuću priliku. Suprotno tomu, Aristotel i ostali mislioci tvrdili su kako smisao života leži u postizanju eudaimonije, odnosno sreće i dobrog života. Promatramo li isto pitanje iz religijske perspektive, odgovor ćemo često povezati s božanskim planom, duhovnim ciljevima ili vječnim životom. Znanost također ne nudi konkretan odgovor, već samo opisuje biološke i fizičke procese koji omogućuju postojanje. Iz znanstvenog ugla život je rezultat prirodnih zakona i evolucije, a koncept smisla je ljudska, subjektivna konstrukcija. Zaključno, pitanje o svrsi života isključivo je subjektivne naravi i ovisi o pojedincu. Smisao života nije nešto što se nužno otkriva, nego nešto što osoba sama stvara kroz ciljeve i iskustva.