# data[].attributes.body
https://davidcampany.com/thomas-ruff-the-aesthetics-of-the-pixel/

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה בנימין פרידנברג)

# data[].attributes.body
https://wrongwrong.net/article/thomas-hirschhorn-pixel-collage

# data[].attributes.headline
John Heartfield, photomontage as a political weapon

# data[].attributes.subject
John Heartfield, photomontage as a political weapon

# data[].attributes.body
https://www.grapheine.com/en/history-of-graphic-design/john-heartfield-photomontage-as-a-political-weapon

(בהמלצת המרצה רביד רובנר)

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=lCZB5Jl3PvM

https://neighboursart.com/

(בהמלצת המרצה רביד רוזנר)

# data[].attributes.body
https://culture.pl/en/artist/wiktor-gorka

(בהמלצת המרצה סתו אקסנפלד)

# data[].attributes.headline
Guerrilla Girls\ The World Needs a New Weapon: The Estrogen Bomb

# data[].attributes.subject
Guerrilla Girls\ The World Needs a New Weapon: The Estrogen Bomb

# data[].attributes.body
לעבודות נוספות:

https://www.guerrillagirls.com/work

# data[].attributes.headline
Speculative Tourism/מושון זר אביב שלו מורן

# data[].attributes.subject
Speculative Tourism/מושון זר אביב שלו מורן

# data[].attributes.body
תיירות ספקולטיבית מאמר:

https://mafteakh.org/wp-content/uploads/2023/05/%D7%AA%D7%99%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%A1%D7%A4%D7%A7%D7%95%D7%9C%D7%98%D7%99%D7%91%D7%99%D7%AA.pdf

הרקע לפרויקט:

https://youtu.be/CqSUAekJKGc?si=gtjd5iy-1c3FCQZY

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
working with local authors to promote political imagination

making monuments

developing techniques for location-based

speculative fiction

for the future

Speculative Tourism is an international project that operates at the crossroads of science fiction, historical tourism, Augmented Reality and local action. Our goal is freeing the political imagination, while shedding light on local identities and reacquainting ourselves with our lived environments; we use fiction and speculation to reveal different ways of taking responsibility for our habitats and our future. Speculative Tourism is also our response, as digital designers, to current trends in Augmented Reality technologies.

​

Created by Mushon Zer Aviv and Shalev Moran.

Speculative Tourism & AudioSpatial Storytelling

​

Mushon talks about the background of the project, 2017

----

54 minutes

Designing Tomorrows - Science Fiction as a Method

​

Shalev talks about some of our methods, 2019

----

8 minutes

(from 05:00)

Mushon Zer-Aviv is a designer, an educator and a media activist based in Tel Aviv.

See more of his work at mushon.com

Shalev Moran is a game designer, curator, and artist based in Copenhagen.

See more of his work at shalevmoran.com

Interested?

Send us an email .

This website was built with the kind support of the Mozilla Foundation.

Many thanks to Julia Kloiber and Jon Rogers for overseeing this process.

Find out more at foundation.mozilla.org

© 2019 by Mushon and Shalev.

# data[].attributes.attachment_link.description
working with local authors to promote political imagination making monuments developing techniques for location-based speculative fiction for the future Speculative Tourism is an international project that operates at the crossroads of science fiction, historical tourism, Augmented Reality and local action.

# data[].attributes.body
תגובתי לתקופה לאינתיפאדה. הרס ואובדן לכולם. משטחי חומר מקומי. טרה סיגילטה, הדפס להקרנה, שריפת עישון עם מלחים.תגובתי לתקופה לאינתיפאדה. הרס ואובדן לכולם.

לעבודות נוספות:

https://docs.google.com/document/d/1uCCuZuR-Y6M79hl-jFrI-utJU4kGJrHJ_4AzDcHD50w/edit

# data[].attributes.headline
כד אדום/יעל עצמוני

# data[].attributes.subject
כד אדום/יעל עצמוני

# data[].attributes.body
45 ס"מ, חומר קרמי, ציור, זיגוג.

לעבודה נוספת:

https://docs.google.com/document/d/1raQk2aYvcvZMUhfERPEENh-wjHWfgw_pA3BBt0-1c0Y/edit?usp=sharing

# data[].attributes.headline
יבגניה קירשטיין

# data[].attributes.subject
יבגניה קירשטיין

# data[].attributes.body
עבודה של מתיו פרי המתייחסת ל9/11  והוצגה בתערוכה 'Age of terror: Art since 9/11' שהוצגה בלונדון במוזיאון הצבא האימפריאלי.

פרי הוא אומן בריטי עכשווי, זוכה פרס טרנר. עושה כדים קרמיים- בעבודת יד (בטכניקת חוליות) המעוטרים איורים ידניים. הכלים הם דקורטיביים, יפים ומרשימים מאוד, אך במבט מקרוב שמים לב לתוכן האיורים שהוא קשה ועוסק בכל תחלואי החברה המערבית. כולל כמובן אלימות, מלחמות וטרור.

עוד על התערוכה: https://www.standard.co.uk/culture/age-of-terror-art-since-9-11-comes-to-the-imperial-war-museum-a3665141.html

(בהמלצת המרצה מיה פרנס מוצ'בסקי)

# data[].attributes.headline
The Role of Art in a Time of War/ Jason Farago 

# data[].attributes.subject
The Role of Art in a Time of War/ Jason Farago 

# data[].attributes.body
טקסט נוסף:

https://www.newyorker.com/magazine/2022/03/21/art-in-a-time-of-war

(בהמלצת המרצה בנימין פרידנברג)

# data[].attributes.attachment_link.title
The Role of Art in a Time of War (Published 2022)

# data[].attributes.attachment_link.description
Painting will not stop missiles. Music will not end suffering. But culture is not powerless — and a visit to Ukraine reaffirmed what it can do at its best.

# data[].attributes.headline
פרקים מתוך "להתבונן בסבלם של אחרים" סוזן סונטאג

# data[].attributes.subject
פרקים מתוך "להתבונן בסבלם של אחרים" סוזן סונטאג

# data[].attributes.body
הספר המלא קיים בספריה

(בהמלצת רונה ברייר- גארב)

# data[].attributes.headline
תנועת בומרנג: אמנות עכשווית נגד דימוי הראווה של ההיסטוריה/טל שטרנגסט

# data[].attributes.subject
תנועת בומרנג: אמנות עכשווית נגד דימוי הראווה של ההיסטוריה/טל שטרנגסט

# data[].attributes.body
תיאוריה וביקורת 55, חורף 2021. מכון ון ליר.

# data[].attributes.headline
מ"שביתת האמנות" ל"אמני החרם": סירוב, הימנעות ומחוות של אי השתתפות באמנות עכשווית/גלעד רייך

# data[].attributes.subject
מ"שביתת האמנות" ל"אמני החרם": סירוב, הימנעות ומחוות של אי השתתפות באמנות עכשווית/גלעד רייך

# data[].attributes.body
תאוריה וביקורת 53, חורף 2020. מכון ון ליר

# data[].attributes.headline
אקטיביזם חזותי/בצלאל, כתב עת לתרבות חזותית וחומרית

# data[].attributes.subject
אקטיביזם חזותי/בצלאל, כתב עת לתרבות חזותית וחומרית

# data[].attributes.body
פתח דבר — דליה יפה מרקוביץ'

מאמרים

KOOL KILLER— ז'אן בודריאר

אקטיביזם אמנותי ומרחבים אגוניסטיים— שנטל מוּף

צליל של זכוכית נשברת, חלק 1: ספונטניות ותודעה בתיאוריה המהפכנית
— גרנט קסטר

קהילות פוליטיות והתנועה של דימויים: על תצלומי ההפגנות של אקטיבסטילס— ורד מימון

השומן של בויס ורוחות רפאים אחרות— דרור פימנטל

מסות

מלכי הדראג בישראל מציגים: "יוסוף וג'אבר – טרור דראגי"— יעל רוזין

שיתוף ההמון בתהליכי עיצוב המוצר— אפרת גומא

אטימות הדימוי כאקט חזותי: על הצילום האופקי של חיים דעואל לוסקי— אפרת ביברמן

ע/אבודת אמנות— עמי שטייניץ

מסות חזותיות

בואו קופסונים— חגי כנען

חומרי ניקוי— רותי קנטור

״נייר, עמדה.״, על אקטיביזם ויזואלי— להב הלוי

בירעים על כוכים: ארכיון הארכיונים— אילת זהר

ספרים

מוזיאון: ערך שימוש— סיגל ברניר

בגנות ובזכות הדימוי הדל— שאול סתר

דיאלוגים

היה מתקן חולות?— מיכל היימן

סרוגים—

בית ריק— הדס קידר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
התיאוריה הביקורתית, על המערך המסועף של הפרקטיקות הדיסקורסיביות הנגזרות ממנה, שימשה במשך כמה עשורים כעורף האינטלקטואלי של המאבק החברתי. בחסות השיח הביקורתי נערכו מאבקים מתמשכים בכלכלת השוק הקפיטליסטית, בתהליכי הגלובליזציה, בחלוקות האתנו-לאומיות, במיליטריזציה המתגברת ובשיח הזכויות הליברלי.

בעשורים האחרונים נחלץ השיח האקטיביסטי מנתיבו של המובן-מאליו ששרטטה התיאוריה הביקורתית. נתיב זה משתרע בין האופקים שהתוו הקולקטיב, התודעה והמהפכה. מרחב הפעולה המהפכני הפיח בהמונים תקווה לשינוי טוטאלי, אך בה בעת הואשם בדטרמיניזם (הקריסה הבלתי נמנעת של המנגנון הקפיטליסטי), במעגליות (שעתוק-שחרור-שעתוק) ובהלך רוח אימפריאליסטי (כפיית עיקרון "התודעה הכוזבת").

השיח האקטיביסטי נבדל מן ההיגיון הביקורתי באופנים שונים. ראשית, באופי שהוא מקנה לסוכניו, נשאי הביקורת ושליחיה, ובפרט בהתקת מרכז הכובד המהפכני מן הקבוצה המונוליתית-המגובשת אל היחיד, או אל אוסף של יחידים, מפוזרים ומרובים. שנית, בטווח הפעולה שהוא מַתווה עבור "ארגז הכלים" הביקורתי, ובעיקר במעבר ממקרו-התנגדויות רחבות, גורפות וחובקות-כול, למיקרו-התנגדויות נקודתיות, חלקיות ותלויות הֶקשֵר. ושלישית, במעמד שהוא מַקנה למטרות האידיאולוגיות-פוליטיות המשמשות לו כמצע, ובכלל זה התרחקות מ"מוקד אמת" אחד לעֵבר מרחב של אמיתוֹת זמניות. תזוזות אלו מבקשות להתמודד עם המגבלות ועם נקודות העיוורון של התפיסה הביקורתית, כמו גם עם הסדר החברתי האוטופי שחרתה זו האחרונה על דגלה. לממד החזותי נועד בהקשר זה תפקיד ייחודי. דווקא בעידן הנוכחי, שבו נשבה המרחב החזותי בידי "קרטלים" שונים: הגלובליזציה, כלכלת השוק, ו"היד הנעלמה" של ההון, זוכה הדימוי - הדחוס, המשובט, המשוכתב, הכפוי - לתפוצה ולנִראוּת חסרי תקדים. בתוך הגריד החזותי חובק-הכול, הניבט מכל עבר, הופכת הראווה המתמשכת, על אמצעי הראייה השונים שהצמיחה (למשל, המסך שהחליף את המציאות הממשית), לאפשרות ביקורתית מסוג חדש. אפשרות זו קוראת תיגר הן על האופנים שבהם מתארגנת התפיסה החזותית, הן על התפקידים החברתיים-פוליטיים שהוקצו לה, והן על טווח האפשרויות שנפער בין הייצוג למיוצג.

הקבוצה והיחיד. השיח הביקורתי הגדיר את המאבק החברתי כקונפליקט מתמשך בין קבוצות אינטרס שונות. תמונת המצב המצטיירת בקונפליקטים אלו מתארת את הלקוי ואת הטעון תיקון במונחים בינאריים נוקשים, המייצגים קולקטיבים מתחרים (מדכאים/מדוכאים; מנצלים/מנוצלים). במסגרת זו גילם האישי את הפוליטי, והפוליטי שיקף את הדמיון ואת השותפות שחלקו יחד (א)נשים שונים. השיוך הקבוצתי היה אפוא הן תנאי אידיאולוגי להבנת האופנים שבהם מתאפשר הדיכוי (ההטרוסקסואליות כמנגנון המדכא נשים, הלוֹבֶן כמנגנון המדכא שחורים וכדומה), הן תנאי לגיבוש תודעת מאבק (מעמדית, מגדרית, גזעית ואחרת) ולכינון הסובייקט המהפכני. המהפכה ניטעה בכוח להתאגד, גם כשהאיגוד הוא תוצר מלאכותי כפוי המתארגן בעיקר ברובד הסמלי (לוקסמבורג 1959). ה"אני" נתבע לעגן את עמדתו הפוליטית ב"אנחנו". הרגע המהפכני עצמו עתיד היה להתגשם בהתנגשות חזיתית מתוזמרת בין קבוצות מאוגדות שונות - למשל הפרולטריון ובעלי ההון - עד שיוכרע על ידי הקולקטיב המדוכא. במילים אחרות, ההתנגדות התגבשה תחת שמות-משפחה מכלילים, שתיפקדו כמעין "בלוקים היסטוריים" המאחים יחד אידיאולוגיה וגורל. הקולקטיב המגובש שיקף תהליך סוציו-היסטורי בלתי נמנע, וזאת בניגוד למעשה ההסדָרָה הפיקטיבי שמשקף הקונצנזוס; ראו ההתאגדויות של הסוציאליסטים, הבולשביקים, המאואיסטים, ובעת האחרונה: של להטבי"ם, סביבתנים, פמיניסטיות וטבעונים. הכוחות הניצים - מדכאים ומדוכאים, בעלי הון ופועלים - כמו נלפתו יחדיו במערכת חברתית שסוּעה, שזרעי פורענותה כבר ניטעו בה עצמה. קעקוע בדיות פוליטיות, ניפוץ תודעות כוזבות וחתירה תחת הבסיס המוסדי של אי-השוויון החברתי היו רק חלק מן המטרות שחרט הקולקטיב המדוכא על דגלו. גם "הארסנל המהפכני" שעומד לרשות המאבק החברתי-ביקורתי נשען על הֶצבֵּר הכוח שעשוי לגייס ההמון. כאלו הן ההפגנה, העצומה והשביתה. כפרקטיקות מבוססות-המון, יעילותן נגזרת מן המידה שבה הן מצליחות לגדוש את הרחובות, לשתק את השוק, לעצור את המסחר או לחסום את צירי התנועה. במילים אחרות: ה"קולקטיביזציה" שימשה את הקולקטיב לחשיפת היסודות הקיבוציים של הדיכוי החברתי.

כנגד תפיסה זו מתגבשת מגמה המבקשת להתיק את הפעולה הביקורתית מן הקבוצה אל חיקו של היחיד הפועל, תוך הקניית משקל רב יותר לסוכנותו האישית (agency). מהלך זה שואף להתנתק מן הדטרמיניזם שכופים על היחיד שיוּכו ומיקומו החברתיים - תוך הפחתת המשקל המיוחס למבנה החברתי (כגון הבסיס ומבנה-העל), לפרקטיקות של שליטה ופיקוח (כגון פנאופטיקון), ולתוצריו (כגון הביטוס). מגמה זו אף נתפסת כקשורה בטבורהּ להתפשטות תהליכי הומוגניזציה השואפים לצמצם מוקדי-חיכוך - "אנטגוניזמים" בלשונם של לקלאו ומוף (1985) - המתגלעים בין היחיד לחברה. העצמת הקול של היחיד והדגשת ייחודו מהווים לפיכך סוג של פתרון. אין בכך כדי לומר כי המגמה האקטיביסטית אימצה שיח ליברלי-אינדיבידואליסטי, החותר להעלמת ההקשרים התרבותיים-פוליטיים שבתוכם פועלים סוכניו. למרות שהסכנות ממשפחת ה"דה-פוליטיזציה" הן ברורות ומוחשיות, מכל מקום ההתמקדות ביחיד מבקשת להעלות על נס את היכולת האנושית לבקר, לערער ולקרוא תיגר באופנים שאינם גזורים מ"משטרי ההצדקה" ו"ארגזי הכלים" המאפיינים קטגוריות חברתיות ספציפיות.

בגרסתה הרדיקלית מבקשת ההתמקדות בַּיחיד להתנער כליל מלפיתתן של הגדרות חברתיות. את מאפייני הזהות המקובלים היא ממירה באנונימיות א-חברתית. בחסות האנונימיות, כשהוא עירום מכל מאפיין והוויה, מגיח היחיד ה"לא מסומן" - ה"פיראט", ה"נווד", ה"האקר". התפרקות הקבוצה נתפסת כמסמנת את התפרקותם של השפעות הסביבה והדטרמיניזם הקבוצתי. את מקומה של "ההבניה החברתית" תופסת אינדיבידואליות רדיקלית, הממתנת את השפעתם המגבילה של המיקום וההֶקשֵר. בניגוד למהפכה ולמהפכנים הטוטאליים, האקטיביסט פועל בעולם באופן יחידני וחמקני. באמתחתו של האינדיבידואל-האקטיביסט מצוי רפרטואר מחאתי חדש המושתת על בחירותיו האישיות, בחירות החותרות נגד הזרם. למשל, הבחירה שלא להשתתף (בתשלום מיסים, בשירות צבאי), הבחירה בשוּליוּת (נוודות, תעסוקה מזדמנת), או הבחירה שלא לציית (לכלל, לנורמה, לחוק). הממד האישי של הפעולה מאפשר חירות מהסוג שאינו מצוי תמיד בידיו של ההמון. בין היתר, הוא מאפשר להסיט את העגלה החברתית ממסלול החיים הנורמטיביים, לשבש את הסדר החברתי "הטבעי" ולהרחיב את ממדי ההתנגדות והמופעים שלובשת הביקורת. האופי ה"אישי" שנושאת הפעולה האקטיביסטית משרת לפיכך מטרה כפולה: הוא מערער על קיומם של מרחבים יציבים וקבועים, כמו גם על האפשרות להתנגד להם באמצעים יציבים וקבועים. את הדיאלקטיקה המהפכנית הוא מבקש להתניע מתוך החופש, האותנטיות, האינסטינקט והיצר הטמונים ביחיד הפועל - כליו של "הפרש הבודד".

אך מיהו האמן האקטיביסט ומה מאפיין את דיוקנו? האמן האקטיביסט הוא מי שהצליח להשתחרר מכוחו, אותו כוח שהקנו לו כישרונו, מיומנויותיו וייחודו ("מתת האל"), וממנגנוני התיווך, המיון, וההערכה שהפיחו בהם קיום ותוקף. בלשונו של בורדייה (2005 [1984]), זהו אמן ה"עושה מעשה של חילול קודש" (עמ' 193) כאשר הוא מסלק מן ההיסטוריה של האמנות את קלישאת "האמן הגאון" - היוצר שאין-לו-יוצרים - ואת תהליכי הייצור שהביאו לכינונו. זהו אמן שוויתר על כוכבוּת, מסחור, מיתוג, שכפול וטריוויאליזציה. את "שרשרת הפיקוד" האמנותית (ArtWorld) הוא ממיר באנונימיות חברתית. האנונימיות ממוססת את קיומו של האמן כ"פרסונה חברתית". בכך היא מבטלת את האפשרות לזהות את האמן עם זרם, אסכולה, סגנון או מגמה מסוימים או למקמו בהיררכיה חברתית-תרבותית נתונה, על פוטנציאל האימפוטנציה והסירוס הטמונים בה (באק-מורס [2003] 2004).

האמן האנונימי הוא אמן חופשי, אמן שפועל מ"בחוץ", זה ששבר את חוקי המשחק, זה שמהתל ב"שיטה". בתוך כך הוא גם בועט בתנאי ההתקבלות שניסח הממסד (סגנון, אסכולה, טכניקה, זרם), בעמדתם של "קובעי הטעם" וההגמוניה בת הזמן, ובערכה הפוטנציאלי (הסימבולי, הסחיר) של היצירה.

שאלות רבות אופפות את "מצב הצבירה" החדש שאליו נקלעה התרבות החזותית. המרכזיות שבהן תוהות באשר לאפשרויות הקיום, הממשיות והסימבוליות, של האמן/ית - הנוודים, המסתווים, החוסים, הנעלמים, "מפֵרֵי החוק". אלו שהתירו את הבריתות ההיסטוריות שכרתה האמנות עם פטרוניה: המוזיאון, חבר הנאמנים, הקהל והתיאוריה - והפכו ללוחמים בודדים בצבא אקטיביסטי מבוזר. הפרת עקרונות היסוד המניעים את גלגלי התרבות החזותית, ובעיקר ניתוק יצירת האמנות ממילייה או הֶקשֵר חברתי מסומן, אף נתפסת כמי שמושכת את השטיח מתחת למאפיינים המאפשרים להצביע על דבר מה ולזהותו כ"יצירה". גם היכולת של האמן האקטיביסט להתנגד לרעיונות גלובליים ולהתגבר על אחידותם הדוגמטית-פונדמנטליסטית-טרנסצנדנטית מוטלת בספק לנוכח המיסוד שעברה התרבות החזותית והכוח הרב שצברו סוכניה.

מקרו-התנגדויות ומיקרו-התנגדויות. השיח הביקורתי קרא לעריכת מאבק רחב וגלוי נגד מנגנוני הדיכוי הממוסדים. באמצעות כלים כוחניים שונים ביקשה הביקורת לחתוך במציאות, לטרוף את קלפיה ולהחריבהּ. המאבק הוגדר במונחים של "משחק סכום אפס", וכמאבק חובק כול של הכול בכול. החיצים הרעיוניים והממשיים נורו לעבר "השיטה": צורת הממשל, המבנה החברתי, היגיון השוק, חלוקת ההון וסוגיות של משטור ושליטה. גם כשהמאבק ניצת מתוך אירוע מסוים, למשל: הרעת תנאי שכר הגוררת השבתה, הוא ביקש להתנהג כמו "חבית אבק שריפה", שתכליתה - התנפצות טוטאלית. מהפכה. תקוות רבות נתלו בפעולות מקרו-חברתיות אלו ובשינוי ההיסטורי שיש בידן לחולל. התוצאה הסופית נוסחה במונחים אפוקליפטיים, שהתניידו בין "עולם חדש וטוב" ל"חורבן כללי"; "בין סוציאליזם לברבריות".

גם האקטיביסט מתנהל בתוך הסטרוקטורות החברתיות הגדולות, אך זאת במסגרת קני מידה התואמים את אלו שלו. הפעולה האקטיביסטית היא פעולה יחידאית, מיקרוסקופית, נקודתית. מעין "הרמנויטיקת חשד" בזעיר אנפין הנטועה במרחב ובזמן שבו הופעלה. זהו מאבק חסר אחידות, נטול פאתוס ונטול גיבורים. מופעיו מתמקדים בהסטת השגרה ממסלולה ובהסגת-גבולות מתמדת. האפקט הטרנסגרסיבי מוּצא מן הכוח אל הפועל באמצעים מגוונים, ביניהם: שיבוש (jamming) (למשל טיפול במשמעות של כרזה המשמשת לפרסום חוצות), פלישה (Squatting) (למשל שינוי ייעוד של מבנה נטוש), והשתלטות (reclaiming, occupying) (למשל הזחת הפונקציות שאמור למלא רחוב או חניון). הרקע ה"טוטליטרי-גלובאלי" שעליו מתנפץ האקטיביסט מחייב אותו לפעול כ"לוחם גרילה" המגיח לרגע מן האפלה. כשהמאבק זוקף ראש - קונטינגנטי, ויראלי וטפילי, חרישי, רגעי וספוראדי - רעיונות אידיאולוגיים שונים (קווירים, אקולוגיים, אנטי-מיליטריסטיים) משמשים בו בערבוביה. יחד הם יוצרים מאבקים מרובים ומפוצלים, שקיומם הסימולטני מתכחש לבכורה האפריורית שהוקנתה למאבק המעמדי. ככזה, המאבק המיקרו-חברתי מלמד על פירוק תפיסת החברה כמבנה שלם הניתן להבנה (למשל לאור יחסי הייצור), כמו גם על הסירוב להתגבש לכדי תודעה פוליטית אחידה. זוהי מהפכה מרובת מהפכנים ונטולת "רגע מהפכני". כיצד אמורה לפעול התרבות החזותית בשדה דינאמי-קקופוני זה? חכים ביי משיב על דרך השלילה:

ה'מחווה השלילית' אינה נמצאת בניהיליזם הטיפשי של 'שביתת אמנות' (Artstrike) או בהשחתה של תמונה מפורסמת כלשהי - היא נמצאת בשעמום מזוגג-העיניים המתגנב באופן אוניברסלי לעיני רוב האנשים באזכורה של המילה (אמנות) בלבד (2008 [1990], עמ' 81).

כוח ההשפעה שיוחס בעבר למאבק שנגזר מן הלוגיקה הפנימית של תהליך הייצור הקפיטליסטי (דיכוי=שביתה או השחתה) נשחק. לכך נוספו גם כשלים ייחודיים לשדה האמנות, ובעיקר הפֶטישיזציה שעבר האובייקט בעידן הקפיטליזם המאוחר והפיכתו, בלשונו של דבור (Debord), למכשיר "(ה)מניע את התפתחות הכלכלה" ([1967] 2001, עמ' 193). אלו גם אלו אינם מאפשרים להפעיל את המרחב החזותי נגד המנגנונים המקרו-חברתיים הנוטלים חלק בייצורו. על כך נוסף גם השעמום שנוסכת האמנות בהמון, תחושה שנזקפת לחובת ניכוס "התרבות הגבוהה" על ידי בעלי ההון. כדי לנתק את המרחב החזותי מטביעות האצבע שהותיר בו סדר הכוח החברתי, מכוונת פעולתו של האמן האקטיביסט אל המרחבים ה"קטנים", החלקיים, המקוטעים. אותם סדקים שהשתחררו לרגע מטבעות החנק האידיאולוגיות בהן נכבלה המציאות (TAZ) (ביי [1991] 2008), או התאכלו במרחבים קהילתיים שוליים ומוּדָרים (community specific) (2002 Kwon). פעולות אלו מתמקמות מול סוגיות או בעיות נקודתיות, שאינן מקיימות בהכרח רציפות בלתי ניתנת לקיטוע עם סוגיות/בעיות אחרות. אין בכך כדי לומר כי האקטיביזם החזותי נגוע בפונקציונליזם פשטני, הגוזר את היצירה מן הבעיות הספציפיות שאותן הוא מתיימר לפתור. את הפעולות האקטיביסטיות-אמנותיות יש לבחון כמשוללות נקודות ייחוס אפריוריות ומִגבָּלות מן הסוג המהותני. בתוך כך עבר גם המופע החזותי שינוי-צורה רדיקלי. כדי להתנער מן המיסטיפיקציות החזותיות שהתבצרו בלא-מודע הקולקטיבי ומן הסגידה הקפיטליסטית לאובייקט ולחומר, הפכו רבים מן המופעים החזותיים לג'סטות רגעיות המִתכַּלות בזמן. חלקם מתגלים כתרגומים של פעולות יומיומיות (בישול ארוחה משותפת, יצירת ערוגה קהילתית, התחזות לדוברים של חברה עסקית גדולה, הקמת גלריה בשכונה מוחלשת), שעברה דרך מנסרה "אמנותית" המקשרת את השיח האסתטי לזה הפוליטי. מאמציה להתנער משיירים של חומר, על האיקוניזציה, המיתוג וההלאמה הנושפים בעורפה, אף זיכו מגמה זו בכינוי "המפנה הפוסט חזותי". כך, כשהיא אינה מוכתבת, מוסכמת או מאושרת, נתפסת הפעולה המיקרו-חברתית כערוץ (החזותי) האפשרי היחידי להבקעת המובן-מאליו. המילה "מהפכה" ממשיכה אולי להיכתב, אך היא מרוססת עתה באישון לילה מבקבוק ספריי זול, הפועל מחוץ למילון המונחים שניסח השיח הביקורתי.

אמת ואמיתוֹת. השיח הביקורתי מבוסס על הבחנה חד-משמעית בין אמת למה שאינו אמת. נרטיב האמת נכתב מתוך מאפייניו של המבנה המעמדי, שנתפס כפריזמה האפשרית היחידה לפענוח העולם החברתי. שיח האמת שיקף הבניות דיכוטומיות אלו (מרכז/פריפריה; הגמוניה/שוליים; פרולטריון/בעלי הון), ובה בעת שאף להכחידן. כמי ששאבה את כוחה מתוקפה ואת תוקפה מכוחה, תוארה האמת כ"כורח" אוניברסלי וכמהות אובייקטיבית האוחזת בתוקף "מדעי", או כפי שניסח זאת לנין: "התיאוריה המרקסיסטית הנה כל-יכולה משום שהיא נכונה (true)" (אצל ז'יזק 2004, עמ' 8). עמדה טרנסצנדנטית זו מיקמה את האמת המהפכנית "מעל ראשו" של היחיד-הפועל, וליתר דיוק, בין קווי המתאר שניסחה האידיאולוגיה הסוציאליסטית-מרקסיסטית. הנחה זו לא נסדקה גם כשהיחיד/הקבוצה לא הצליחו להעפיל לדרגת האמת הרצויה, מקרים שחייבו את התערבותם של סוכני אמת שונים - "האינטלקטואלים האורגניים" מזה והאינטליגנציה הבורגנית מזה. אלו הציעו אמיתות אוניברסליות שנקשרו דווקא להלכי רוח פרטיקולריים, אשר הותירו את האמת ללא רוח חיים ומחוץ לאמבטיה הביקורתית.

הניצחון של נרטיב האמת הוגדר כ"עניין של זמן". הרגע המהפכני, מועד קריסתן של התודעות הכוזבות, נקשר בהסתברות היסטורית. בתוך כך הוכחש אופייה הרלטיבי של האמת, קרי: השדה החברתי-תרבותי שבו נקשרה, כמו גם מעמדה הפטרנליסטי והשיטות האימפריאליסטיות שאפשרו את התפשטותה (בן-זקן 2006). מנגנוני ההסדרה של השיח האידיאולוגי (הנכון) נותרו שקופים. מתחים פנימיים הוכחשו, סתירות אוחו, הבדלים הושטחו ואי בהירויות ("מוטציות אידיאולוגיות") סולקו לטובת מבנה טלאולוגי-מונוליתי יציב.

השיח האקטיביסטי מבוסס על פירוק המבנה הליניארי של המהפכה (אותה דינמיקה דיאלקטית שמוסמרה באופקים דטרמיניסטיים), פירוק החפיפה שבין אידיאולוגיה מהפכנית ותודעה, והצפת המרחב החברתי בערב-רב של רעיונות מהפכניים. הריבוי מבקש לחתור תחת נקודות הייחוס האפריוריות שלאורן נוסח הנרטיב הביקורתי, ותחת הגחמה לרכז את הכוח המהפכני במוקד אחד (למשל בידיו של מעמד הפועלים). תחת זאת משקפות ההתנגדויות, אשר מוגדרות כ"אפשריות, הכרחיות, בלתי-צפויות, ספונטניות, פראיות, מתרפסות, אלימות, מתוזמרות או של איש אחד" (פוקו [1976] 1996, עמ' 66), את רשתות הכוח המגוונות הפזורות במרחב ובזמן.

ריבוי הנרטיבים, והסטת ההכרעה אל עבר זירות חוץ-מעמדיות, פורעים גם את האיחוי שנכפה על מאבקים מסוגים שונים (למשל קשירת המאבק בשוביניזם במאבק בתאגידים). בתוך כך הם גם מציבים בסימן שאלה את הצורך לארגן את המאבק בין מחנות מנוגדים וחלוקות מסורתיות (למשל שמאל/ימין), המתגלות כדיכוטומיות לכאורה. הזחת האמת ממעמדה חובק-הכול גלגלה אותה לחיקה של היחסיות, וליתר דיוק - של מוקדים יחסיים מרובים. את אלו כינה קאלה לאסן (Lasn): "סדרה של רגעי אמת אישיים מאוד על עצמנו ועל הדרך שבה פועל העולם" ([1999] 2002, עמ' 10). המאבק החדש מושתת אם כך על צורות התארגנות פוליסֶמיות המבוססות על קואליציות אד-הוק, משוללות מאבק אוניברסלי, אויב אחיד ונרטיב פוליטי מלכד. התוצאה - מאבק שאינו מתארגן בהכרח במגרש האידיאולוגי של השמאל. בסבך מורכב זה של עמדות מרובות ומפוצלות, הפכה ההכרעה ללא ודאית ואולי ללא נחוצה. היעדרה אינו מבטא רק את חוסר האפשרות להגיע לסוג של "קץ" אוטופי, או לכל הפחות מנחם. הוא בעיקר מבקש לומר כי שום דיאלקטיקה היסטורית, תהליך סטיכי או נרטיב של קדמה לא יהיו עוד ערובה לשינוי המיוחל.

שטף הדימויים החזותיים, המפלסים נתיבים חדשים במרחב הכאוטי של הרשת, כמו מעידים כי המאבק הפך מ"אירוע שיא" המגלם אמת מוסכמת וקבועה, לתופעה סימולטאנית, מרובה ומפוצלת. המרחב החזותי הווירטואלי מערער על "הילתו" ועל "סופיותו" של הדימוי (היותו פריט מוגמר בעל מספר עותקים נתון), ובתוך כך על האפשרות להטעינו במסר "יציב". לצד המנגנונים הדינאמיים (העתקה, מחיקה, הרכבה) המאפשרים לדימוי לחמוק מקיבעון במישור החזותי (גודל, צבע, צורה), נוסף גם סליל אינסופי של קישורים והפניות. הדימוי מתערסל בתוכם ונשטף בתגובות הצופים-הגולשים (talkback), המרחיבים עד אין קץ את טווחי החלל והזמן של הצפייה ואת סך המסרים שהיא מניבה.

עמדה ביקורתית יותר תראה בריבוי עמדות-הסובייקט אנומליה ערכית, פרי באושים פוסטמודרניסטי של תופעת המסחור וההפרטה. בסופרמרקט הרעיונות של עידן הקפיטליזם המאוחר כל נרטיב מאייש מעמד של סחורה. ובלשונו של בודריאר: "הדמוקרטיה וזכויות האדם נמצאות בסירקולציה בדיוק כמו כל מוצר גלובלי אחר, כמו הדלק או ההון" ([2001] 2004, עמ' 62). העמדה הפוסטמודרנית אינה בועטת רק בדיאלקטיקה, אלא גם, ואולי בעיקר, ביכולת לגבש הגמוניית-נגד סדורה. הפיכת הביקורת (החזותית) למוצר אחד מני רבים, מקשה עליה לאייש עמדת חיצוּן שממנה תוכל לתקוף תופעות כמו אי צדק או נצלנות. בנוסף חלות על הביקורת גם סכנות השוק: מיתוג, טרנדיות, חיפצון, אינפלציה ושחיקה. לאלו מתווספת גם לשון יופימיסטית-פרסומית-שיווקית - שטף אינסופי של שחזור, ציטוט והכפלה - המקשים על האפשרות להבחין בין עיקר לטפל ובין טוב לרע. אלו גם אלו עלולים לבתר את האמת לשטף של פיסות (חזותיות) קטנות, ובעיקר לא מחייבות. בעידן שבו נשחקה היכולת לייצג ולהגיע להכרעה, הופכת הטרנסגרסיה לבלתי אפשרית; האיקונוקלזם קורס תחת עומס-יתר חזותי; ההגמוניה מצויה בכול. הריבוי - הנשק המרכזי של השיח האקטיביסטי - עלול להפוך לאחדות המדכאת החדשה. האם האקטיביזם החדש, שהותיר את המאבק יתום ממטא-נרטיבים, מתודעה מלוכדת ומכוחה של הקבוצה, נלכד בתוך הרשתות שהוא עצמו טווה? המאמרים המכונסים בקובץ מבקשים לשפוך אור על סוגיה זו.

שנטל מוף (Mouffe), הפותחת את הגיליון, מבקשת לערער על הקביעה כי המבע החזותי עבר תהליכי רלטיביזציה ורדוקציה ואיבד מכוחו האקטיביסטי בעידן הקפיטליסטי. במקום למשוך את השטיח מתחת למבע החזותי, היא מבקשת להבינו מחדש באמצעות דיון מחודש בממד האנטגוניסטי. הממד האנטגוניסטי נתפס כאיבר מאיבריה של הדינמיקה הפוליטית הדמוקרטית; איבר החותר באופן מתמיד נגד הדחף המלכד של הגוף. האמנות האקטיביסטית תהיה זו שתשכיל להשתמש בתכונותיו של האנטגוניזם ולייצר דינמיקה אנטגוניסטית. בכך היא מרימה כפפה פוליטית מסוג אחר. בניגוד לשכנותיה לספסל הביקורתי, למשל תנועת האוונגרד, היא אינה חותרת לחיסול המשמעות של האמנות עצמה, אלא מוטבלת מחדש בשדה הביקורת באמצעות הספקנות, הפקפוק ואי-ההלימה.

גרנט קסטר (Kester) תוהה על אודות האפשרות ליצור הוויה אנטגוניסטית אשר תניע את הצופה למצב של "סוכנות מוּדעת" באמצעות "ארגז הכלים" האמנותי. לרוב מבוצע המהלך האנטגוניסטי-טרנסגרסיבי על ידי האמן. כל שנותר לצופים הוא לשאוב מן הפעולה השראה, אשר ספק עם אי פעם יוכלו לממשהּ. השיח הביקורתי לוקה בתסמונת דומה. גם הוא מעמיד את האוונגרד הפוליטי (בעיקר זה הבורגני) כחלוץ הצועד לפני המחנה הנתון בשרעפי תודעתו הכוזבת. יצירות מעטות חורגות מכלל זה. במקום לראות בצופה שותף פעיל הן מבקשות להציג בפניו אפשרויות של פעולה. קסטר מציע להמיר יצירות ביקורתיות מעין אלו ביצירות "אקטיביות", הפועלות כמעין "תאי גרילה" אוטונומיים החותרים נגד ההיגיון הקפיטליסטי המתפשט, הסופח לתוכו כל התנגדות. רק יצירות שבהן מבנה העבודה יצליח להניע בצופים תהליכים פסיכולוגיים משַנֵּי-תודעה, עשויות לחלץ את האמנות (והחברה) ממחוזות סימבוליים ריטואליים נטולי אנרגיה מהפכנית.

ז'אן בודריאר (Baudrillard) מבקש להדגים מגמה זו באמצעות סיפור המקרה של הגרפיטי. הגרפיטי המתואר על ידו הוא יצירה אורבנית המשתכנת במרחבים הלא מבויתים של העיר. העיר, שעברה זה מכבר דה-טריטוריאליזציה רדיקלית (המרת המרחב הגיאוגרפי במרחבם של הסימן והקוד), מכשילה כל אפשרות לגבש סולידריות חברתית אקטיביסטית פעילה. הסימנים והקודים החזותיים המעטרים את "כלי הקיבול" העירוני-פרסומי-מסחרי מולידים אזרחים אחידים, מופרדים, אדישים, שווי-נפש. במציאות זו הצהרה נוסח "אני קיים, אני הוא זה וזה" תיחשב למרד. הגרפיטי מגיח למרחב האחיד-מנוכר כפעולה חזותית חדשה. גֶרילות הגרפיטי הפראיות מתיזות עצמן באפלה על המצע החומרי של העיר במופע וירטואוזי-קקופוני של צורה וצבע. היוצרים האנונימיים מותירים אחריהם חתימות שם של גיבור-על שמשגשגים בספֶרָה הבדיונית. בכך הם מצהירים "אני (עדיין) קיים" ובעיקר "אני קיים כפסבדונים". הסוואת זהות המחבר, בניגוד למשל ל"מות המחבר", הופכת דווקא את העמימות למראה מקום (רפרנס). דבר זה מצביע על זהות נטולת שותפים; זהות מומצאת; זהות שאינה כבולה ברשת של סולידריות כפויה; זהות שנחלצה ממערכות השיוּם הנורמטיביות ומן השיח המאורגן המיוצג בהן; זהות שמרסקת את פוליטיקת הזהויות שמכתיב השיח הביקורתי. במובן זה הגרפיטי הוא אקט המסמן את היפוכם של כל הסימנים המוסכמים-מולאמים-ממוסחרים-ממיינים-מקטלגים: סימן דל בתוכן (מהסוג הביקורתי), שהפך בעצמו למסמן מהפכני.

ורד מימון מבקשת לסמן את הפוטנציאל האקטיביסטי של ההיגד הצילומי. באמצעות סיפור המקרה של קבוצת אקטיבסטילס (Activestills), קולקטיב של צלמים הפועלים בישראל ובפלסטין, היא מתחקה אחר הפרקטיקות שהופכות ייצוג לפרפורמנס, דימוי לפעולה. הפרקסיס האקטיביסטי מעוגן בצורות חדשות של הפצה והצגה שפורעות את אופיו הדומם של הדימוי, והופכות את "מה שהיה שם" לעבודה פרשנית מתמשכת בזמן. נִראוּת זו קוראת תיגר על תבניות הייצוג/צפייה המוסכמות השוחקות את הסוכנות (agency) הטמונה בדימוי, תוך הפיכתו לצורה פעילה ומפעילה, הפועלת ברווח שבין העולם לתמונה.

דרור פימנטל מבקש לקרא את יצירותיו של יוזף בויס (Beuys), שהפך את אמנותו לכלי למעורבות חברתית ופוליטית, לאור שורה של דיכוטומיות: מוצק/נזיל; תרבות/טבע; "אלימות האב"/"אלימות הרב". דיכוטומיות אלו מהדהדות דווקא את האופנים שבהם התרבות (ובכלל זה האמנות החברתית האקטיביסטית) כרוכה באלימות שאותה היא מבקשת למגר. במצב דברים זה נדמה כי האופקים התרבותיים החתרניים נתונים ב"מצב חירום" מתמיד.

מדור המסות בוחן את האופקים האפשריים של האקטיביזם העכשווי באמצעות סיפורי מקרה שונים בתחומים: עיצוב, צילום, פרפורמנס ואוצרות. בכל אחד מהם מתאפשר כינון המרחב האקטיביסטי מתוך הנגדתו לאחת המוסכמות שעיצבו את הממד החזותי: מומחיות (עיצוב), טכנולוגיה (צילום), שיטת ייצוג (פרפורמנס) וחלל (אוצרוּת). הבניות אלו, יותר משהן משקפות זהות אידיאולוגית-פוליטית ברורה, הן משקפות מתקפה על "מנגנוני ההסדרה" המאפיינים את המרחב האמנותי-תרבותי המודרני.

אפרת גומא בוחנת את תופעת שיתוף ההמון בתהליך עיצוב המוצר. בעיקר היא עומדת על האופנים שבהם חותרת הדמוקרטיזציה של תחום העיצוב תחת תפיסת המומחיות, ותחת ההיגיון הטכנולוגי-כלכלי שאותו הוא משרת. ביזור כוחו של המעצב המומחה, כמרד אפשרי בטוטאליות של "חברת ההתמחות", מעלה שאלות הנוגעות באפשרויות ובנקודות העיוורון המאפיינות את האקטיביזם החזותי.

אפרת ביברמן בוחנת את הממד האקטיביסטי שטמון דווקא בתצלומים שכופרים בניסיון לתרגם את הממד החזותי למשמעות ופשר. סדרת התצלומים שיצר חיים דעואל לוסקי באמצעות מצלמות החבית, הפיתה, הכדור, הלימונים ועוד, משמשת אותה להבנת האפשרויות החתרניות הגלומות במרחבים חזותיים "בלתי נגישים" - אלו שניתקו מן הזיקה לדימויים קנוניים, שיטות ייצוג נורמטיביות, ומסורות אסתטיות מקובלות. התצלום החידתי קורא תיגר על האופנים שבהם מתווכים הצלם, המצלמה והדימוי את דרכי הראייה של הצופה. דווקא "אטימות" הדימוי הופכת ייצוג לאירוע; מבט מובל למבט תוהה; נרטיב ביקורתי לפעולה ביקורתית. אלו משחררים את הדימוי מן הדחף הנרכש להעניק לנראה משמעות שכבר נקבעה בו מראש, ומציעים את היעדר המשמעות כאפשרות לפעולה.

יעל רוזין קוראת את מופעי הפרפורמנס המבוצעים על ידי מלכי דראג בישראל כפרקסיס וכנרטיב המאפשרים לפרוע את מבני השיח ההגמוניים. באמצעות התמקדות ב מופע של יוסוף וג'אבר העוסק בטרור היא בוחנת את הפרפורמנס הקווירי כאקט "טרוריסטי", המגיח מבין הסדקים של המציאות הנורמטיבית וזורע סביבו ספקות וסימני שאלה. שפה פרפורמטיבית זו אינה מסתפקת בפירוק המציאות. דומה כי היא ממליכה את ה"פירוק" והופכת אותו לאמת החדשה. יותר משהיא מבקשת להפוך את "הגמוניית הנגד" להגמוניה ה"נכונה", היא מבקשת להתעכב על ההתנגדות ולהנכיח אותה כמציאות מתמשכת חדשה.

עמי שטייניץ עוסק בחלל שמעניק ליצירת האמנות נראוּת ותוקף ציבוריים. בהמשך לדיון באופנים שבהם עוברת היצירה תהליכי מוּזֵיאיפיקציה ומיסוד ובאופנים שבהם מבססים אופני הייצוג המקובלים את ההבחנה ההיררכית בין אמן לצופה, מציע שטייניץ למוטט את ה"קירות" של חלל התצוגה המסורתי ולהפכו למרחב אקטיבי של הידברות. מרחב ההידברות הוא המרחב שבו מתחככת האמנות בחיים; שבו הופכת עבודת האוצרוּת לכוראוגרפיה דינאמית מרובת ממשקים. על אף שמרחב זה אינו משולל יחסי כוח ואינו מרוקן מאינטרסים, מאבקים ודעות קדומות, הוא נתפס כחורג ממנגנוני השליטה המוטמעים בחללי התצוגה המקובלים. האם ה"חלל" נטול החלל מחליף שליטה מסוג אחד בשליטה מסוג אחר? ימים יגידו.

מדור הראיונות מוקדש לשיחות עם יוצרים אקטיביסטיים על אודות האופנים שבהם הם מגדירים אקטיביזם חזותי בישראל לאור יצירתם האישית. מיכל היימן משוחחת עם הצלם מוסא נורלדין, אורי ברטל משוחח עם האמן גיל יפמן והדס קידר משוחחת עם חברי קבוצת "בית ריק". האמנים פותחים צוהר אל הרטוריקה, דרכי הפעולה ושיטות הייצוג שבהן הם מבקשים להפעיל ולפעול באמצעות צילום, פיסול ופרפורמנס במרחב החזותי המקומי.

מדור הספרים מוקדש לאסופת המאמרים מוזיאון ערך שימוש (עורכים: דרורית גור-אריה, הילה כהן-שניידרמן, אבשלום סולימן), המבקשת להציע אלטרנטיבה קהילתית לממסד המוזיאלי הקיים, ובכך להפוך אותו למרחב אקטיבי ואף אקטיביסטי, המעורה ומעורב בסביבה שבה הוא פועל. המוזיאון החדש מושתת על ערעור המאפיינים המגדירים את עוצמתו, ובראשם "שומרי הסף" המסורתיים, והמרתם במוזיאולוגיה עכשווית המנסחת מחדש את מערכת זיקות הגומלין המתקיימת עם הקהל/קהילה. שאול סתר שואל, בעקבות ספרהּ של היטו שטיירל חלכאי המסך, כיצד ניתן להפעיל את הדימוי באופן ביקורתי, וזאת במציאות שבה הפך "הרגע המהפכני" למיתוס רומנטי שאיבד כל אחיזה במציאות. את האפשרות המהפכנית תולה שטיירל ב"דימוי הדל", הוא ה"הפרשה" החזותית הפיראטית הצומחת כעשב שוטה בשוליים הלא ממוסחרים של התרבות החזותית. הדימוי הדל מאפשר מרחב סיפי, נטול הסדרים, מעין דיסאוריינטציה פוסטמודרניסטית, שניזון מן הפתולוגיה התרבותית שבה נוצר ואשר אותה הוא שואף לחסל.

את הגיליון חותמות ארבע מסות חזותיות פרי עטם של חגי כנען, רותי קנטור, להב הלוי ואיילת זוהר. המסות פורשות מצעים חזותיים שונים, שבאמצעותם מנסחים המחברות והמחברים ביקורות וביקורים באתרים חברתיים מגוונים. אלו ממחישים, כל אחד בדרכו, את התעצמות כוחו של הדימוי ואת האופנים שבהם הוא מבקש להחליף את המילה הכתובה כאמצעי להבעת ביקורת וקריאה לפעולה. בכך מבקש הגיליון לא רק לדון בכוחות המפעילים את התרבות החזותית, אלא אף לקחת חלק בפרויקט זה ולשלבו בסדר היום האקטיביסטי בישראל.
ביבליוגרפיה
באק-מורס, ס' [2003] (2004). חשיבה מעבר לטרור, על איסלמיזם ותיאוריה ביקורתית בשמאל. תרגום: צוקי סרפר, רסלינג: תל אביב.

בודריאר, ז' [2001] (2004). רוח הטרור. תרגום: אמוץ גלעדי, רסלינג: תל אביב.

בורדייה, פ' [1984] (2005). שאלות בסוציולוגיה. תרגום: אבנר להב, רסלינג: תל אביב.

ביי, ח' [1990] (2008). TAZ אזור אוטונומי ארעי, אנרכיה אונטולוגית, טרור פואטי. תרגום: ליאת סאבין, רסלינג: תל אביב.

בן-זקן, א' (2006). קומוניזם כאימפריאליזם תרבותי: הזיקה בין הקומוניזם הארצישראלי לקומוניזם הערבי 1948-1919. רסלינג: תל אביב.

דבור, ג' [1967] (2001). חברת הראווה. תרגום: דפנה רז, בבל: תל אביב.

ז'יז'ק, ס' (2008). המהפכה הפרוורטית. תרגום: יאיר אור, רסלינג: תל אביב.

לאסן, ק' [1999] (2002). שיבוש תרבות, ביטול הקוליות של אמריקה. תרגום: דפנה לוי, בבל: תל אביב.

לוקסמבורג, ר' (1959). רוזה לוקסמבורג, כתבים נבחרים, שלושה כרכים. תרגום: מנחם זלמן וולפובסקי, הקיבוץ המאוחד: תל אביב.

לקלאו, א' ושנטל, מ' [1985] (2004). הגמוניה ואסטרטגיה סוציאליסטית. תרגום: עידית שורר, רסלינג: תל אביב.

פוקו, מ' [1976] (1996). תולדות המיניות I הרצון לדעת. תרגום: גבריאל אש, הקיבוץ המאוחד: תל אביב.

Kwon, M. (2002). One Place after Another: Site-Specific Art and Locational Identity. London & Cambridge, Mass: The MIT Press.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
דליה יפה מרקוביץ′

# data[].attributes.attachment_link.title
אקטיביזם חזותי | בצלאל כתב עת

# data[].attributes.attachment_link.description
התיאוריה הביקורתית, על המערך המסועף של הפרקטיקות הדיסקורסיביות הנגזרות ממנה, שימשה במשך כמה עשורים כעורף האינטלקטואלי של המאבק החברתי. בחסות השיח הביקורתי נערכו מאבקים מתמשכים בכלכלת השוק הקפיטליסטית, בתהליכי הגלובליזציה, בחלוקות האתנו-לאומיות, במיליטריזציה המתגברת ובשיח הזכויות הליברלי.

# data[].attributes.headline
אנקדוטות מן המלחמה האחרונה. גוף, אלימות ואירוניה היסטורית בכתבי היינריך פון קלייסט/גלילי שחר

# data[].attributes.subject
אנקדוטות מן המלחמה האחרונה. גוף, אלימות ואירוניה היסטורית בכתבי היינריך פון קלייסט/גלילי שחר

# data[].attributes.body
חומרים שנמסרו מתמר גטר לקורס טרור ואידיאה פיקס באמנות

# data[].attributes.headline
הערה על "18 באוקטובר 1977) של גרהרד ריכטר/בינג'מין ה.ד.בוכלו

# data[].attributes.subject
הערה על "18 באוקטובר 1977) של גרהרד ריכטר/בינג'מין ה.ד.בוכלו

# data[].attributes.body
מתוך: מלצר, ג. (2003). מלחמה : אמנות / פרשנות / שירה. המדרשה - בית הספר לאמנות, מכללת בית ברל.

# data[].attributes.headline
פרויד- מחשבות בעת מלחמה על מוות

# data[].attributes.subject
פרויד- מחשבות בעת מלחמה על מוות

# data[].attributes.body
חומרים שנמסרו מתמר גטר לקורס טרור ואידיאה פיקס באמנות

# data[].attributes.headline
על אפשרות קיומה של אמנות ביקורתית בישראל ועל מצבה/אריאלה אזולאי

# data[].attributes.subject
על אפשרות קיומה של אמנות ביקורתית בישראל ועל מצבה/אריאלה אזולאי

# data[].attributes.body
תאוריה וביקורת 2, קיץ 1992, מכון ון ליר.

# data[].attributes.headline
"אמנות תעמולה ומחאה בזמן מלחמה" רב שיח/גלעד מלצר, טלי תמיר, דויד טרטקובר, דודו גבע, יאיר גרבוז/ינואר 2003

# data[].attributes.subject
"אמנות תעמולה ומחאה בזמן מלחמה" רב שיח/גלעד מלצר, טלי תמיר, דויד טרטקובר, דודו גבע, יאיר גרבוז/ינואר 2003

# data[].attributes.body
מתוך: מלצר, ג. (2003). מלחמה : אמנות / פרשנות / שירה. המדרשה - בית הספר לאמנות, מכללת בית ברל.

# data[].attributes.headline
היסטוריה מצומצמת של צילום מזוויע/איימי שלגל

# data[].attributes.subject
היסטוריה מצומצמת של צילום מזוויע/איימי שלגל

# data[].attributes.body
מתוך: מלצר, ג. (2003). מלחמה : אמנות / פרשנות / שירה. המדרשה - בית הספר לאמנות, מכללת בית ברל.

# data[].attributes.headline
העיניים של המדינה: אמנות חזותית במדינה ללא גבולות/אלן גינתון

# data[].attributes.subject
העיניים של המדינה: אמנות חזותית במדינה ללא גבולות/אלן גינתון

# data[].attributes.body
מתוך: היבטים באמנות הישראלית של שנות השבעים: “העינים של המדינה” : אמנות חזותית במדינה ללא גבולות. תל-אביב: מוזיאון תל-אביב לאמנות, 1998.

# data[].attributes.headline
שונות בתוך אחדות: אמנות פלסטינית עכשווית/טל בן צבי

# data[].attributes.subject
שונות בתוך אחדות: אמנות פלסטינית עכשווית/טל בן צבי

# data[].attributes.body
ג'אמעה, כרך י"ז, תשס"ט

# data[].attributes.headline
זאוואטיני "תיזות על הניאוריאליזם"

# data[].attributes.subject
זאוואטיני "תיזות על הניאוריאליזם"

# data[].attributes.body
(בהמלצת היוצר ענר פרמינגר)

# data[].attributes.headline
ניצוּלי הזיכרון/צווטאן טודורוב

# data[].attributes.subject
ניצוּלי הזיכרון/צווטאן טודורוב

# data[].attributes.body
מחברות קולנוע דרום 2. עריכה: יעל מונק ואייל סיוון. המכללה האקדמית ספיר:  פרדס, 2007.

# data[].attributes.headline
אתיקה של זיכרון- מיכל בן נפתלי מראיינת את ז'אק דרידה ביד ושם

# data[].attributes.subject
אתיקה של זיכרון- מיכל בן נפתלי מראיינת את ז'אק דרידה ביד ושם

# data[].attributes.body
תאוריה וביקורת 15, חורף 1999. מכון ון ליר

# data[].attributes.headline
בן זיכרון להיסטוריה/פייר נורה

# data[].attributes.subject
בן זיכרון להיסטוריה/פייר נורה

# data[].attributes.body
זמנים- רבעון להיסטוריה, גליון 45, קיץ 1993, .

# data[].attributes.headline
פודרה/איל גולדברג

# data[].attributes.subject
פודרה/איל גולדברג

# data[].attributes.body
לינק לסרט המלא:

https://vimeo.com/119481927

סיסמא: powder2022

# data[].attributes.body
לינקים נוספים:

The distant barking of dogs - Leteng wilmont

עלילתי:

Thin Red Line - Malick

(בהמלצת המרצה יאיר לב)

# data[].attributes.headline
ירושלים 24.4.74/אשר טללים

# data[].attributes.subject
ירושלים 24.4.74/אשר טללים

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה יאיר לב)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ברוך הבא לאתר ארכיון הסרטים הדיגיטלי של סינמטק ירושלים - ארכיון ישראלי לסרטים (ע"ר) (להלן: " האתר" ו-" הסינמטק ", בהתאמה) אליו תוכלו לגלוש באמצעות מחשב אישי או טלפון נייד (לרבות באמצעות שימוש ביישומון ייעודי).

האתר הינו פלטפורמה מקוונת ייחודית לצפייה ישירה במיטב היצירה הקולנועית הישראלית והארץ ישראלית משנת 1896 ועד ימנו, בפורמט דיגיטלי איכותי. בפעם הראשונה בהיסטוריה, הציבור בארץ ובעולם מוזמן להינות, ללמוד ולחקור את האוצרות האודיו-ויזואליים של ישראל מהמחשב, הטאבלט והטלפון הנייד.

נבקש כי תקרא בעיון את התנאים שיפורטו להלן, שכן הכניסה והשימוש באתר כפופים להם, לרבות שינויים שיערכו בהם מעת לעת.

קניין רוחני

האתר וכל התכנים הנמצאים בו מוגנים על פי דיני הקניין הרוחני, לרבות דיני זכויות היוצרים ודיני סימני המסחר. התכנים שבאתר כוללים, למשל, סרטי וידאו (הן היצירות הקולנועיות), תמונות, טקסטים, איורים, וכיו"ב, כמו גם שמות מסחר מוגנים וסמלים נוספים.

כל הזכויות באתר שמורות לסינמטק וכל הזכויות בתכנים המופיעים באתר נמצאות בבעלות יוצריהם או בבעלות הגורם לו הקנו היוצרים את הזכויות או הרשאה לשימוש בהם. ככל שפרטי בעל הזכויות ביצירה מסוימת אינו מופיע בסביבת היצירה (לרבות באמצעות לוגו או "סימן מים" על גבי היצירה) או בעמוד ייעודי לכך באתר - יש לפנות אל הסינמטק לשם בירור זהות בעל הזכויות וקבלת פרטי ההתקשרות עמו לצורך בקשת הסכמתו לשימוש ביצירה.

תכנים אשר זהות בעל הזכויות בהם אינו ידוע או שבעליהם לא אותר - כפופים להוראות סעיף 27א לחוק זכות יוצרים, תשס"ח- 2007.

משתמש באתר הסבור כי מופיעים בו תכנים שאין להציגם מכל סיבה שהיא, מתבקש לפנות לסינמטק באמצעות הודעת דוא"ל לכתובת archive@jfc.org.il והתכנים יוסרו ככל שפנייתו תמצא מוצדקת.

השימוש באתר ובתכנים הנמצאים בו מותר על פי תנאי "שימוש הוגן" כמובנו בסעיף 19 לחוק זכות יוצרים, התשס"ח-2007. לפיכך, מותר לעשות באתר ובחומרים שימוש למטרות לימוד עצמי, מחקר, ביקורת, סקירה, דיווח עיתונאי, הבאת מובאות ("ציטוטים"), או הוראה ובחינה על ידי מוסד חינוך ובלבד שהשימוש בהם יעשה בהגינות מבחינת מטרת השימוש ואופיו; אופי היצירה שבה נעשה השימוש; היקף השימוש ביחס ליצירה בשלמותה והשפעת השימוש על ערכה של היצירה. בנוסף, בעת שימוש בחומרים נדרש להקפיד על מתן ייחוס הולם (קרדיט) ליוצר היצירה ולהימנע מלנקוט בכל פעולה פוגענית ביחס ליצירה, ככל שיש בה לפגוע בכבודו או בשמו של יוצרה.

מעבר לכך, חל איסור מוחלט לעשות כל שימוש אחר באתר ובחומרים הנמצאים בו, לרבות העתקה, הפצה, שיתוף, עריכת שינויים, יצירת קישורים (links) אל התכנים וכיו"ב וזאת ללא קבלת הרשאה מראש ובכתב מהסינמטק או מבעל הזכויות ביצירה, לפי העניין.

במקרים בהם משתמש באתר קיבל הרשאה לשימוש ביצירה מבעל הזכויות בה, כפוף השימוש ביצירה לתנאי השימוש שנתנו לו.

משתמש המעלה חומרים, מידע ותגובות לאתר מקנה בכך לסינמטק הרשאה חופשית ומלאה, ללא תמורה, לעשות בעצמו, או באמצעות אחרים, שימוש באלה בכל צורה, מדיה ופורמט שהוא.

קישורים לאתרים חיצוניים

באתר יכול שיופיעו קישורים (Links) המפנים לאתרים חיצוניים לאתר. אלה נוצרו לנוחות המשתמש אך אינם נמצאים בשליטת הסינמטק והסינמטק אינו אחראי בכל דרך שהיא לתוכן המופיע בהם, כך שגם אין לראות בקישורים אלה כאישור או המלצה של הסינמטק לאמור בהם.

משתמש באתר הסבור כי קישור לתוכן או אתר חיצוני אינו ראוי/תקין מכל סיבה שהיא, מתבקש לפנות לסינמטק באמצעות דוא"ל לכתובת archive@jfc.org.il והקישור יתוקן/יוסר ככל שפנייתו תמצא מוצדקת.

מדיניות פרטיות

איסוף מידע

שימוש בחלקים מהאתר יכול שיהא מותנה ברישום לאתר או במסירת פרטים ומידע אישי (כולל תמונת פני המשתמש). הנך מתחייב בזאת כי המידע והפרטים שימסרו על ידך הנם נכונים ומדויקים. כמו כן, במהלך הגלישה באתר יכול שיאסף וישמר אודות המשתמש באתר מידע כגון: היסטוריית רכישה, סרטים מועדפים וכיו"ב. כל נתוני המידע האמורים בפסקה זו יכונו להלן: "המידע".

פריטי המידע הנאספים ונשמרים על ידי הסינמטק במסגרת השימוש שלך באתר נמסרים על ידך מרצונך החופשי ובהסכמתך והם יישמרו במאגר המידע של הסינמטק. אינך חייב על-פי החוק למסור את המידע, אך ייתכן שהימנעותך מלמסרו תמנע ממך מלהשתמש בחלקים מהאתר או בשירותים המוצעים במסגרתו.

בנוסף, במהלך השימוש באתר יכול וייאסף אודותיך מידע שאינו מזהה אותך אישית ואינו נשמר ביחד עם פרטיך המזהים. זהו מידע סטטיסטי ומצטבר והוא יכול לכלול, בין השאר, את הדפים שנצפו על ידך, הקישורים שנבחרו בהם, כתובת האינטרנט (IP) שממנה פנית ועוד. מידע זה ייקרא להלן: "מידע שאינו מזהה אישית".

שימוש במידע

השימוש במידע או במידע שאינו מזהה אישית שנאסף על ידי הסינמטק, ייעשה על פי מדיניות פרטיות זו או על פי הוראות כל דין, על מנת, בין היתר, לאפשר לך לגלוש באתר וליהנות משירותיו; לתפעל ולפתח את השירותים והתכנים המוצעים באתר; לשנות או לבטל שירותים ותכנים קיימים; לרכוש מוצרים ושירותים באתר (לרבות פרסום מידע ותכנים); להתאים את המודעות/פרסומות שיוצגו בעת גלישתך באתר לתחומי ההתעניינות שלך; להירשם לעדכונים (דיוור ישיר); לצרכי תקשורת ושירות לקוחות של הסינמטק; לערוך מחקרים או ניתוחים סטטיסטיים של הרגלי גלישה ומאפייניהם; למלא אחר דרישות כל דין.

בעת הרשמתך לאתר תתבקש לסמן אם ברצונך לקבל מהסינמטק דיוור אלקטרוני בהתאם לחוק התקשורת (בזק ושידורים), תשמ"ב-1982. בכל שלב בו אינך מעוניין להמשיך ולקבל דיוור אלקטרוני זה, תוכל לבקש להסיר את פרטיך מרשימת הדיוור הישיר באמצעות שליחת הודעה מתאימה לכתובת: archive@jfc.org.il.

מסירת מידע לצדדים שלישיים

הסינמטק יהא רשאי להעביר לצדדים שלישיים את המידע וכן את המידע שאינו מזהה אישית במקרים הבאים:

לספקים, שותפים עסקיים, נותני שירות, קבלנים, חברות המספקות שירותי אחסנת מידע, והכל על מנת להבטיח אספקה תקינה של השירותים והתכנים המוצעים דרך האתרהיישומים, תוך שמירה על פרטיותך.

במקרה שאתה תפר את מדיניות פרטיות זו או אם תבצע באמצעות האתר, או בקשר איתו, פעולות הנחזות כמנוגדות לדין, או ניסיון לבצע פעולות כאלה;

בכל מחלוקת, טענה, תביעה, דרישה או הליכים משפטיים, אם יהיו, בינך לבין הסינמטק;

ככל שהדבר מחויב או נדרש על פי דין, אם יתקבל צו שיפוטי או הוראה של רשות מוסמכת המורה למסור את פרטיך או המידע אודותיך לצד שלישי;

אם הסינמטק ימחה את פעילותו לתאגיד אחר, מכל סיבה שהיא, יהא הסינמטק רשאי להעביר לתאגיד החדש העתק מן המידע שנאגר אודותיך או כל מידע סטטיסטי שבידיו, ובלבד שהתאגיד החדש יקבל על עצמו כלפיך את הוראות מדיניות פרטיות זו;

בעת השתתפות בפעילויות המפורסמות על ידי הסינמטק או בעת רכישת מוצרים או שירותים שנמכרו באתר במסגרת פעילות משותפת של הסינמטק וצדדים שלישיים (לרבות רשויות מדינה) כפי שיוצג באתר טרם רכישת אותו מוצר או שירות וזאת לשם השלמת תהליך הרכישה, ניהול פעילות התוכן הרלוונטית ושמירת הקשר איתך.

הנך נותן בזאת את הסכמתך לכך שהעברת המידע לעיל יכולה להיעשות לצדדים שלישיים המצויים מחוץ לגבולות ישראל, הגם שדין המדינה אליה מועברים או בה מאוחסן המידע מבטיח רמת הגנה הפחותה מרמת ההגנה על מידע הקבועה בדין הישראלי.

עוגיות (Cookies) הן קבצי טקסט, שהדפדפן שלך יוצר לפי פקודה ממחשבי הסינמטק. חלק מהעוגיות יפקעו כאשר נסגר הדפדפן ואחרות נשמרות על גבי הכונן הקשיח במכשיר המשמש אותך. ה- Cookies מכילים מידע מגוון כדוגמת הדפים שבהם ביקרת, משך הזמן ששהית באתר, מהיכן הגעת אל האתר, מדורים ומידע שאתה מבקש לראות בעת הכניסה לאתר ועוד.

הסינמק רשאי לעשות שימוש ב"עוגיות"(Cookies) באתר כדי לאסוף נתונים סטטיסטיים אודות השימוש שנעשה בו; אימות פרטים; התאמת חווית הגלישה בו ותכניו להעדפותיך האישיות ולצורכי אבטחת מידע.

אם ברצונך להימנע מקבלת Cookies ניתן לעשות זאת באמצעות שינוי הגדרות הדפדפן שלך. אם אינך יודע כיצד לעשות זאת, בדוק בקובץ העזרה של הדפדפן שבו אתה משתמש.

זכות לעיין במידע

על-פי חוק הגנת הפרטיות, התשמ"א - 1981 ("חוק הגנת הפרטיות"), הנך זכאי לעיין במידע אודותיך המוחזק במאגר המידע של הסינמטק. ככל שעיינת במידע שעליך ומצאת כי אינו נכון, שלם, ברור או מעודכן, הנך רשאי, בכפוף לדין החל, לפנות לסינמטק בבקשה לתקן את המידע או למוחקו באמצעות דוא"ל לכתובת archive@jfc.org.il.

אם המידע שבמאגרי הסינמטק משמש לצורך פניה אישית אליך (דיוור ישיר), אתה זכאי על-פי חוק הגנת הפרטיות לדרוש בכתב שהמידע המתייחס אליך יימחק ממאגר המידע.

מחיקת מידע לבקשתך עלולה לבטל אפשרות לבצע פעולות שונות ולמנוע שימוש בחלק או שירותי האתר.

זכות לפנות לרשות להגנת הפרטיות

ככל שהנך סבור שפגענו בפרטיותך על פי חוק הגנת הפרטיות, הנך רשאי בכל עת לפנות בנושא לרשות להגנת הפרטיות שהינה הגוף האמון בישראל על יישום חוק הגנת הפרטיות ותקנותיו. לנוחיותך, להלן לינק לעמוד תלונות ופניות הציבור באתר הרשות להגנת הפרטיות:
https://www.gov.il/he/Departments/General/public_inquiries_ilita אבטחת מידע והגנת הסייבר

כידוע, רשת האינטרנט חשופה לסיכונים שונים של חדירה למאגרי מידע, העתקה או שינוי של מידע המופיע בהם, הונאות מקוונות כגון "פישינג" (דליית מידע על ידי גורמים עוינים תוך התחזות לגורם מוסמך) וכדומה.

הסינמטק נוקט באמצעים מתקדמים לאבטחת המידע האגור באתר והשירותים הניתנים באמצעותו, אך מטבע הדברים, אינו יכול למנוע באופן מוחלט את התממשות כל הסיכונים האמורים. לפיכך, המשתמש באתר פוטר בזאת את הסינמטק ומי מטעמו, מכל אחריות לכל נזק, הפסד או הוצאה העלולים להיגרם לו, במישרין או בעקיפין, במהלך השימוש באתר או כתוצאה מהשימוש בו ובתכניו.

באחריות המשתמש לשמור בסודיות על פרטי הזיהוי שלו לאתר, כמו גם לנהוג בעירנות ובזהירות, למשל, ביחס להודעות "פישינג", אשר עלולות להישלח, לכאורה, בשם הסינמטק. בתוך כך, הסינמטק ממליץ להשתמש באמצעי אבטחה נוספים של מערכת ההפעלה במחשב ותוכנות מתאימות, כמו גם להימנע מלהשתמש בשירותים המזוהים שבאתר באמצעות מחשבים ורשתות פומביים.

כללי התנהגות בסביבה המקוונת

על האתר חלים דיני מדינת ישראל, ובמקרים מסוימים גם דינים החולשים על העברת מידע מחוץ לגבולות המדינה.

משתמש המעלה חומר, מידע או תגובה מכל סוג שהיא לאתר נושא באחריות מלאה למעשיו.

מבלי לגרוע מכלליות האמור, חל איסור מוחלט להעלות תכנים הפוגעים בשמם הטוב של אחרים; חומרים המטרידים או מאיימים על אחרים; חומרים העוסקים בפעילות בלתי-חוקית; חומרים המפרים את קניינו הרוחני של אחר; חומרים מבזים, פורנוגרפיים, בוטים, לא מכבדים או בלתי חוקיים; חומרים הכוללים דברי פרסומת או שידול מסחרי; חומרים הקשורים לפעילות פוליטית מפלגתית וכל חומר הכולל, במכוון, מידע מטעה או בלתי מדויק המועלה בכוונה להטעות אחרים.

חל על המשתמש איסור מוחלט לעשות שימוש באתר ובשירותים הניתנים בו לרעה, לרבות בדרך של שיבוש או הכבדה על השירותים הניתנים באתר, יצירת גישה אליהם מרחוק, בכל אמצעי שהוא, העתקה של חומרים מהאתר באמצעים טכנולוגיים או אחרים וכיו"ב. כמו כן, חל איסור על הפרעה לשימוש או הנאה של משתמש אחר באתר או על כניסה בלתי מורשית לאתר או לחשבונות משתמשים אחרים בו.

שירותים בתשלום וביטול עיסקה

חלק מהשירותים (לרבות רישיונות לשימוש בתכנים) הניתנים במסגרת האתר כרוכים בתשלום לסינמטק או לבעלי הזכויות בתכנים.

בוטלה רכישת שירותים כנדרש, ישיב הסינמטק לרוכש את כספו, בהתאם להוראות הדין, לרבות תקנות הגנת הצרכן (ביטול עסקה) תשע"א- 2010. בכלל כך, יהא רשאי הסינמטק לחייב את הרוכש גם בהוצאות ששילם הסינמטק לחברת כרטיסי האשראי עבור העסקה ובדמי ביטול בסך 5% (חמישה אחוזים) מסכום ההזמנה ועד סך של 100 ₪.

ככלל, רכישת שירותי צפייה חד-פעמית אינה ניתנת לביטול מרגע ביצוע ההזמנה.

מנוי חודשי ניתן לבטל באמצעות מסירת הודעה לסינמטק, כאשר הביטול יעשה בחודש העוקב להודעת הביטול.

למען הסר ספק, לא ינתן החזר עקב אי-שימוש או שימוש חלקי במנוי.

אחריות

השירות המוצע למשתמשים באתר הנו "כמות שהוא" ("‎AS IS").

הסינמטק לא ישא באחריות להתאמת השירותים הניתנים במסגרת האתר לצרכי המשתמש, כמו כן לא ישא באחריות לטעויות או לחסרים בחומרים או במידע המוצג באתר. בכלל כך לא ישא הסינמטק באחריות לכל נזק או הוצאה שנגרמו למשתמש או לכל צד ג' כתוצאה ישירה או עקיפה מן השימוש באתר, לרבות נזק שנגרם עקב השימוש ביישומי תוכנה שהורדו ישירות באמצעות האתר או הופעלו כתוצאה מהשימוש באתר במישרין או בעקיפין.

המשתמש מאשר שידוע לו כי תיתכנה תקלות בתפעול האתר כתוצאה מהשבתה או תקלה של רשת האינטרנט, בין אם כתוצאה מכוח עליון או תפעול או שידרוג או כתוצאה מפעולת זדון כלשהי מטעם צד שלישי ו/או כתוצאה מתקלה כלשהי, והוא מוותר על כל טענה בעניין כלפי הסינמטק או מי מטעמו.

הסינמטק לא יישא באחריות לשינויים שנעשו בחומר המוצג באתר, על ידי המשתמש או על ידי כל צד ג'.

לסינמטק הזכות, לפי שיקול דעתו, לערוך ביקורת לפרסומים מכל סוג שהוא אשר יועלו לאתר, על ידי משתמשים או כל גורם אחר, באמצעות עריכתם או הסרתם - כולם או חלקם - מכל סיבה שהיא, וזאת מבלי להודיע על כך מראש או בדיעבד לגורם המפרסם.

שונות

"הסינמטק" כהגדרתו לעיל, כולל את כל עובדיו ונציגיו.

הסינמטק רשאי לשנות את תנאי השימוש באתר בכל עת, כאשר כל שינוי כזה ייכנס לתוקף מיידית עם הצגתו באתר.

הסינמטק רשאי להשעות, להפסיק או להימנע מלספק גישה לאתר או לשירותים למשתמש שאינו מציית לתנאי השימוש או לחלקם, או אם הסינמטק או כל רשות מוסמכת חוקרים חשד להתנהגות המנוגדת לדין או לתנאי השימוש בעת השימוש באתר, וזאת על פי שיקול דעתו הבלעדי של הסינמטק.

בכל פניה או שאלה הנוגעת לפעילות האתר, ניתן לפנות באמצעות כתובת הדוא"ל archive@jfc.org.il.

סמכות שיפוט: תנאי השימוש באתר וכל טענה או סכסוך הקשורים לתנאי שימוש אלה ידונו על פי דיני מדינת ישראל ויכרעו בבית המשפט המוסמך בירושלים בלבד.

תנאי השימוש באתר והאתר עצמו מנוסחים בלשון זכר מטעמי נוחות, אך מתייחסים לגברים ונשים כאחד.

הסינמטק מאחל לך חוויה פוריה, מאתגרת ומהנה מהשימוש באתר ובתכניו.

# data[].attributes.attachment_link.title
ירושלים 22.4.74 - ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים

# data[].attributes.attachment_link.description
הגבולות בין קולנוע תיעודי לעלילתי מיטשטשים בסרטו של אשר טללים. בימים שלאחר הטראומה של מלחמת יום כיפור, המציאות הישראלית נחשפת דרך סיפורה של אלמנה המגולמת בידי מירי טללים, אשתו של הבמאי דאז, הנושאת ברחמה את בנו של אהובה שנפל בקרב. לסיפורה של האלמנה מתווסף סיפורו של צוות צילום, ובראשו הבמאי טללים, העוקב אחריה.

# data[].attributes.headline
תמונת ניצחון/עדי משניות 

# data[].attributes.subject
תמונת ניצחון/עדי משניות 

# data[].attributes.body
לינק לסרט המלא:

https://www.kan.org.il/content/kan/kan-11/p-450187/133454/

(בהמלצת המרצה אוהד מילשטיין)

# data[].attributes.body
במאי אוקראיני, מביים סרטים עלילתיים על טראומה ומלחמה.

לינק לסרט באורך מלא:

Atlantis (2019) - UKRAINIAN movie - video Dailymotion

סקירה: https://variety.com/2019/film/reviews/atlantis-review-1203336065/

(בהמלצת הסטודנטית ניקה  רשטניקובה)

# data[].attributes.headline
דם המכבים/דפנה קפמן

# data[].attributes.subject
דם המכבים/דפנה קפמן

# data[].attributes.body
עבודות בזכוכית שנוצרו בעקבות מלחמת לבנון השניה בשיתוף עם קבוצת רוקמות בנורבגיה - הוצגו במגדלור בנורבגיה ובמוזיאון הארץ.

Red Everlasting, Solo exhibition at Stavangard light house, Norway, 2008-Eretz Israel Museum, Israel 2013 – Dafna Kaffeman, דפנה קפמן

טקסט על התערוכה: https://drive.google.com/file/d/1aSoIyPhmT9Ou5uEqQKMnbfZz_XmnfzG0/view?usp=sharing

# data[].attributes.headline
ג׳קרנדה קורי 

# data[].attributes.subject
ג׳קרנדה קורי 

# data[].attributes.body
עבודה כתגובה למצב.

טכניקה :קדרות ועבודת יד

# data[].attributes.body
Liza Lou, On Confinement - Whitewall

(בהמלצת המרצה דפנה קפמן)

# data[].attributes.body
https://babylon13.org.ua/category/features/?lang=en https://www.youtube.com/channel/UCrJIIeADD45RsffK2yYgmSw https://www.facebook.com/babylon13ua/ Babylon '13: Filming Conflict in Ukraine | Department of History https://novaukraine.org/2014/12/28/babylon13-stronger-than-arms-screening-at-stanford/ Winter on Fire: Ukraine's Fight for Freedom 2015 HD

(בהמלצת הסטודנטית ניקה  רשטניקובה)

# data[].attributes.headline
אייזיקוביץ טניה /וטרנים

# data[].attributes.subject
אייזיקוביץ טניה /וטרנים

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה שרון בלבן)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Bezalel Academy of Arts and Design Jerusalem

# data[].attributes.attachment_link.title
אייזיקוביץ טניה , וטרנים, 2005

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה יאיר לב)

# data[].attributes.attachment_link.title
The White Helmets | FULL FEATURE | Netflix

# data[].attributes.headline
שרון בלבן/רימון

# data[].attributes.subject
שרון בלבן/רימון

# data[].attributes.body
לינק:

https://vimeo.com/205921255

# data[].attributes.headline
תמיר צדוק/תעלת עזה

# data[].attributes.subject
תמיר צדוק/תעלת עזה

# data[].attributes.body
על העבודה:

https://manofim.org/harama/%D7%A2%D7%9C-%D7%A9%D7%A8%D7%A9%D7%95%D7%A8%D7%94-%D7%A9%D7%9C-%D7%AA%D7%A2%D7%9C%D7%94/

# data[].attributes.attachment_link.description
הסרט תעלת עזה נעשה לתערוכת יחיד "מסמן טריטוריה" בגלריה רוזנפלד ב2010. מאז הוצג בתערוכות קבוצתיות רבות- בפריז, סיאול, טבליסי, ברלין ועוד. העבודה נרכשה לאחרונה לאוסף מוזיאון תל אביב לאמנות. כאן ניתן למצוא ביקורת על העבודה:
http://tamirzadok.com/Dynamic/Publications/2010.03.18.TimeOut.jpg

# data[].attributes.headline
Pippi L, The strongest girl in the world at Abu Dis, Palestine/Rona Yefman & Tanja Schlander

# data[].attributes.subject
Pippi L, The strongest girl in the world at Abu Dis, Palestine/Rona Yefman & Tanja Schlander

# data[].attributes.body
לינק:

https://vimeo.com/18736822
pass: Abudis

# data[].attributes.headline
2 FLAGS - The last battle of the Stripes and the Hoods/רונה יפמן 

# data[].attributes.subject
2 FLAGS - The last battle of the Stripes and the Hoods/רונה יפמן 

# data[].attributes.body
לינק:

https://vimeo.com/18736977

pass: TelAviv2flags

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה שרון בלבן)

# data[].attributes.headline
יעל ברתנא/And Europe will be stunned - The Polish Pavilion, Venice Biennale 

# data[].attributes.subject
יעל ברתנא/And Europe will be stunned - The Polish Pavilion, Venice Biennale 

# data[].attributes.body
קטעים נוספים:

https://vimeo.com/95094875

https://vimeo.com/95091339

על העבודה:

https://youtu.be/bO9IHA7K4lU?si=O6bMxD0hdgMH6Mhe&t=4

(בהמלצת המרצה רות פתיר)

# data[].attributes.attachment_link.title
YB And Europe Will Be Stunned - Mary Koszmary excerpt

# data[].attributes.body
לינק לעבודה:

https://vimeo.com/8274112

סיסמה: amir

על העבודה:

https://www.amiryatziv.com/detroit-2009?lightbox=dataItem-ku1mf0em

(בהמלצת המרצה שרון בלבן)

# data[].attributes.body
סיסמא: 0505
https://vimeo.com/19038116

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה שרון בלבן)

# data[].attributes.attachment_link.title
dial H-I-S-T-O-R-Y by Johan Grimonprez (English)

# data[].attributes.attachment_link.description
Buckle up for dial H-I-S-T-O-R-Y, the acclaimed hijacking documentary that eerily foreshadowed 9-11. We meet the romantic skyjackers who fought their revolutions and won airtime on the passenger planes of the 1960’s. By the 1990s, such characters apparently are no more, replaced on our TV screens by stories of state-sponsored suitcase bombs. Director Johan Grimonprez investigates the politics behind this change, at the same time unwrapping our own complicity in the urge for ultimate disaster. Playing on Don DeLillo’s riff in the novel MAO II: ‘what terrorists gain, novelists lose’ and ‘home is a failed idea’, he blends archive hijackings with surreal and banal themes including fast food, pet statistics, disco and his quirky home movies. David Shea wrote the superb soundtrack to this roller coaster through history, best described in the words of one hijacked Pepsi executive as: “running the gamut of many emotions: from surprise to shock, to fear, to joy, to laughter and then again, fear.”

CREDITS

dial H-I-S-T-O-R-Y
a film by Johan Grimonprez

1997, Belgium-France, digital betacam, 
color & black/white, 68 min, stereo

excerpts
Mao II and White Noise by Don DeLillo 

original music and sample collage by 
David Shea 

written and directed by 
Johan Grimonprez

production
Musée National d'Art Moderne, Centre Georges Pompidou, New Media Department, Paris; Kunstencentrum 
STUK, Leuven

with the support of: 
Documenta X, Kassel
Klapstuk 97, Leuven
Fundación Provincial de Cultura, Diputación de Cádiz
The Fascinating Faces of Flanders
Ministry of the Flemish Community

original language
English

translations
French, Dutch, German, Spanish, Portuguese, Japanese, Galician

Excerpts from White Noise (Don DeLillo, 1984-1985) and Mao II (Don DeLillo, 1991) are used by permission of the author and the Wallace Literary Agency Inc.

press package
info@zapomatik.com

www.johangrimonprez.be

# data[].attributes.headline
The Inextinguishable Fire/Harun Farouki 

# data[].attributes.subject
The Inextinguishable Fire/Harun Farouki 

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה רות פתיר)

# data[].attributes.attachment_link.title
Inextinguishable Fire (1969), Harun Farocki

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=TcKL-_RtU5Y&t=251s

Inextinguishable Fire: https://www.youtube.com/watch?v=Ltoqblmd3aY

https://www.harunfarocki.de/films/2000s.html

(בהמלצת המרצה נבט יצחק)

# data[].attributes.headline
Maya Zack: Memory Trilogy - video links 

# data[].attributes.subject
Maya Zack: Memory Trilogy - video links 

# data[].attributes.body
1.  Counterlight  / אור נגדי

full version 23:30 min.:   https://vimeo.com/167021631    password:  counterlight16

2.  Black and White Rule   /   חוק שחור לבן

full version 17:45 min.:   http://vimeo.com/21215843

3.  Mother Economy    /  אמא כלכלה

full version 19:45 min.:   http://vimeo.com/58262849

In the Memory Project Maya Zack presents a hypnotic world made up of films, large-scale realistic drawings, computerized visualizations and sculptural installations. This project is the end-product of a long period of research and creation, during which Zack plunged into the depths of personal and collective memory and developed a language that fuses art and cinema, past and present, reality and fiction.

Zack views the artist’s work as a tool that enables the processing of Holocaust remembrance and trauma, via the reconstruction of past reality in a process that mixes imagination with interpretation. The ensemble of her work deals with forgetfulness, the fragility of facts and the ease of denial, particularly in light of the 21st century when witnesses to the Holocaust are disappearing and technologies in virtual spaces are taking the place of reality.

The project includes her trilogy of award-winning films: “Mother Economy,” “Black and White Rule,” and “Counterlight”. The films feature female figures – researchers/scientists/artists – who attempt to treat the fragments of the past and develop new forms of memorization while occupying themselves, in an obsessive and absurd manner, with objects, documents and traces. The roots of the project and the films are grounded in the poems of Paul Celan (1920-1970), one of the most important poets of the modern era.

# data[].attributes.headline
סיפור רצח ומשחקים/תמר גטר

# data[].attributes.subject
סיפור רצח ומשחקים/תמר גטר

# data[].attributes.body
https://www.tamargetter.com/works-by-year-murder-story-and-game

# data[].attributes.attachment_link.title
Tamar Getter 1998  MURDER STORY AND GAMES סיפור רצח ומשחקים ‏

# data[].attributes.body
לעבודות נוספות:

https://www.erezisraeli.com/copy-of-heads-2008

(בהמלצת המרצה מאיה ז"ק)

# data[].attributes.body
שני אמנים אוקראינים שעובדים ביחד. יוצרים סרטי דוקו ועבודות וידאו ארט, בניהם עבודות על המלחמה הנוכחית.

https://youtu.be/4K-5TkzdbmY?si=qKMGrjv7s0ex7uox
Yarema Malashchuk, Roman Himey | Live stream (2020) | Artsy

New City of Friends — Y. Malashchuk & R. Khimei
Live Stream — Y. Malashchuk & R. Khimei

(בהמלצת הסטודנטית ניקה  רשטניקובה)

# data[].attributes.headline
חייל לבן/דניאל זיני

# data[].attributes.subject
חייל לבן/דניאל זיני

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה שרון בלבן)

# data[].attributes.attachment_link.title
חייל לבן חברון

# data[].attributes.headline
ונתנה תוקף/קרן גני

# data[].attributes.subject
ונתנה תוקף/קרן גני

# data[].attributes.body
לינק:

https://drive.google.com/file/d/1Vl2i5l8AdAxoQ-EGCzwgCfhKHLuTGds0/view?usp=sharing

(בהמלצת המרצה שרון בלבן)

# data[].attributes.headline
עמוד ענן/מאיה גלר

# data[].attributes.subject
עמוד ענן/מאיה גלר

# data[].attributes.body
עמוד הענן מופיע בתנ״ך כהתגלות האלוהים אשר ליוותה והדריכה את בני ישראל ביציאת מצרים.
בשנת 2012 ערך צה״ל מבצע צבאי ברצועת עזה במשך 8 ימים. השם שניתן לו היה ״עמוד ענן״.
5 רקדנים ישראלים שנמצאו בברלין באותה התקופה, מתחילים לזוז לקול האזעקה שנשמעת ברקע.

(בהמלצת המרצה מאיה ז"ק)

# data[].attributes.attachment_link.description
A pillar of cloud is a manifestation of the presence of God according to the Torah.
Operation Pillar Cloud (Hebrew: עַמּוּד עָנָן, ʿAmúd ʿAnán) was an eight-day Israel Defense Force operation in Gaza Strip in 2012.
In this video dance, five Israeli dancers who live in Berlin are dispersed in the rooms of an abandoned house. 
They start moving to the sound of a siren playing in the background.

# data[].attributes.headline
כביש/נדב לפיד

# data[].attributes.subject
כביש/נדב לפיד

# data[].attributes.attachment_link.title
"כביש", סרט קצר של נדב לפיד | "Road", by Nadav Lapid

# data[].attributes.headline
קרב תרנגולים/סיגלית ליפשיץ

# data[].attributes.subject
קרב תרנגולים/סיגלית ליפשיץ

# data[].attributes.body
לינק לסרט המלא:

https://vimeo.com/381863961

הסיסמא

temps

# data[].attributes.headline
Memories of the Algerian War/Bastien Dubois

# data[].attributes.subject
Memories of the Algerian War/Bastien Dubois

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה אוסי ולד)

# data[].attributes.attachment_link.title
Memories of the Algerian War | "Souvenir Souvenir" - Short film by Bastien Dubois

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה אוסי ולד)

# data[].attributes.attachment_link.title
Last Hiroshima survivor makes peace with her past | "OBON" - by Anna Samo & André Hörmann

# data[].attributes.headline
סימני מים/משי קופולביץ

# data[].attributes.subject
סימני מים/משי קופולביץ

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה אוסי ולד)

# data[].attributes.attachment_link.description
The movie brings fourth a personal childhood memory in the north of the country. Blending  Bomb shelters and rocket thunder flowing with the Dan river.

# data[].attributes.headline
סימני מלחמה/משי קופולביץ

# data[].attributes.subject
סימני מלחמה/משי קופולביץ

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה אוסי ולד)

# data[].attributes.attachment_link.description
The movie "War Marks" deals with youthful memories of the filmmaker, who grew up in an Israeli Kibbutz, located close to the Syrian and Lebanese borders. The film depicts an encounter between her young self and soldiers who were stationed at the Kibbutz during the Second Lebanon War. The encounter is a moment of excitement and renewal, while also being a state of threat and danger.

My graduation film at the animation department, Bezalel Academy of Art and Design, Jerusalem, 2017.

# data[].attributes.body
https://cvltnation.com/art-so-brutal-it-had-to-burn-the-hellscapes-of-jake-and-dinos-chapman/ https://www.standard.co.uk/culture/bad-boys-of-art-the-chapman-brothers-take-on-the-government-6578757.html

(בהמלצת המרצה טליה ישראלי)

# data[].attributes.headline
Kehinde Wiley: An Archaeology of Silence

# data[].attributes.subject
Kehinde Wiley: An Archaeology of Silence

# data[].attributes.body
https://www.nytimes.com/2023/03/16/arts/design/kehinde-wiley-de-young-museum.html

https://www.brooklynmuseum.org/exhibitions/kehinde_wiley_new_republic/

# data[].attributes.headline
בוריס מיכאלוב

# data[].attributes.subject
בוריס מיכאלוב

# data[].attributes.body
לכתבה המלאה:

https://www.haaretz.co.il/gallery/art/2022-11-07/ty-article-magazine/.premium/00000184-511f-df5b-abff-5d5f12ed0000?gift=361cda4508544363a215091d3ce77f39

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
תערוכה בפריז של הצלם בוריס מיכאלוב מציגה את נקודת המבט הייחודית שלו על החיים באוקראינה

שתפו בווטסאפ

הדפיסו כתבה

שמרו שמרו את הכתבה לרשימת הקריאה

קריאת זן

קבל התראות בתיבת הדואר האלקטרוני שלך עבור כתבות מ גל חוברה ברגמן עקוב

קבל התראות בתיבת הדואר האלקטרוני שלך עבור כתבות מ גל חוברה ברגמן עקוב

התערוכה "יומן אוקראיני" של הצלם בוריס מיכאלוב נפתחה בספטמבר האחרון במוזיאון "בית הצילום האירופי" בפריז, בעיצומה של המלחמה בארצו. בתערוכה מוצגות עבודות שנוצרו במשך חמישה עשורים, החל בימי ברית המועצות וכלה במלחמת האזרחים באוקראינה ב-2014.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
גל חוברה ברגמן

# data[].attributes.attachment_link.title
דת, עירום ופוליטיקה שהרגיזו את השלטון הסובייטי

# data[].attributes.attachment_link.description
תערוכה בפריז של הצלם בוריס מיכאלוב מציגה את נקודת המבט הייחודית שלו על החיים באוקראינה

# data[].attributes.attachment_link.title
House Beautiful (Bringing the War Home). 1967-72 | SEEING THROUGH PHOTOGRAPHS

# data[].attributes.headline
הגוף והארכיון/אלן סקולה

# data[].attributes.subject
הגוף והארכיון/אלן סקולה

# data[].attributes.body
בצלאל כתב על לתרבות חזותית וחומרית. גליון 5, נובמבר 2019

# data[].attributes.headline
מקום/מיקי קרצמן

# data[].attributes.subject
מקום/מיקי קרצמן

# data[].attributes.body
מפתח- כתב עת לקסיקלי למחשבה פוליטית גיליון 1, 2010

# data[].attributes.headline
דמיון פוליטי/נורמה מוסי

# data[].attributes.subject
דמיון פוליטי/נורמה מוסי

# data[].attributes.body
מפתח- כתב עת לקסיקלי למחשבה פוליטית גליון 18, 2023

הקדמה לגליון "דימיון פוליטי משותף" עם הפניות למאמרים נוספים:

https://mafteakh.org/wp-content/uploads/2023/05/%D7%94%D7%A7%D7%93%D7%9E%D7%94.pdf

# data[].attributes.headline
דמיוני/ קיארה בוֹטיצ'י

# data[].attributes.subject
דמיוני/ קיארה בוֹטיצ'י

# data[].attributes.body
מפתח - כתב עת לקסיקלי למחשבה פוליטית גליון 18, 2023

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה אוסי ולד)

# data[].attributes.attachment_link.title
CG short film "Fallen Art" - by Platige Image

# data[].attributes.headline
Choreography for Plastic Army Men/David Fain

# data[].attributes.subject
Choreography for Plastic Army Men/David Fain

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה דניאלה שרר)

# data[].attributes.headline
A Conversation with Haris/Sheila M. Sofian

# data[].attributes.subject
A Conversation with Haris/Sheila M. Sofian

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה דניאלה שרר)

# data[].attributes.attachment_link.description
A young Bosnian immigrant recounts his experience with war, illustrated in painting-on-glass animation.

2003		Second Prize, Black Maria Film Festival
2003	Honorable Mention, Documentary Short Film Award, 27th Cleveland International Film Festival
2002		Best Animated Film and Grand Jury Prize, New Orleans Film Festival
2002		Best Animated Film, Humboldt  International Short Film Festival
2002		Best Animated Film, Ojai Film Festival
2002	Bronze Award and Honorable Mention, John Michaels Memorial Award, Big Muddy Film Festival

# data[].attributes.headline
סוד/מנאר מח'ול

# data[].attributes.subject
סוד/מנאר מח'ול

# data[].attributes.body
מפתח- כתב עת לקסיקלי למחשבה פוליטית גליון 18, 2023

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה דניאלה שרר)

# data[].attributes.headline
SAVE THE CHILDREN - MARIUPOL: MARGARITA’S STORY/ Jonathan Hodgson

# data[].attributes.subject
SAVE THE CHILDREN - MARIUPOL: MARGARITA’S STORY/ Jonathan Hodgson

# data[].attributes.body
(בהמלצת המרצה דניאלה שרר)

# data[].attributes.attachment_link.title
SAVE THE CHILDREN - MARIUPOL: MARGARITA'S STORY

# data[].attributes.attachment_link.description
On 24 February 2022 millions of young lives changed forever as the war in Ukraine began. This film is based on an interview with a 10 year old girl who fled the city of Mariupol with her family. 

All children deserve a future. We must give them that chance. Stand up for Ukraine's children.

Narrator: Olive Hodgson
Script: Simon Edmunds and Jonathan Hodgson
Illustrator: Anna Ivanenko
Animators: Sofia Negri and Luke Ramsay
Music: Graham Slack
Ukranian Voices: Narmina Strishenets
Sound Design & Audio Mix: Fonic
Special thanks to:
Anastasiia Zahoskina
Oleksandr Khomenko
Vsevolod Prokofiev
Save the Children Ukraine
I am Mariupol

Produced & Directed by Jonathan Hodgson
June 2023

HodgsonFilms.tumblr.com

# data[].attributes.body
https://www.moma.org/artists/1559#works

otto dix :

https://www.smb.museum/en/events/detail/war-2022-10-05-190000-130963/

https://mydailyartdisplay.files.wordpress.com/2012/05/the-trench-by-otto-dix-1923.jpg

(בהמלצת המרצה טליה ישראלי)

# data[].attributes.body
לינק לסרט המלא:
The Missing Picture 2013 HD

(בהמלצת המרצה אוסי ולד)

# data[].attributes.body
https://www.parkwestgallery.com/francisco-goya-disasters-of-war/

https://mona.net.au/blog/2015/08/goya-and-the-disasters-of-war

(בהמלצת המרצה טליה ישראלי)

# data[].attributes.body
https://mymodernmet.com/francis-bacon-art/

(בהמלצת המרצה טליה ישראלי)

# data[].attributes.body
https://www.tate.org.uk/whats-on/tate-modern/philip-guston

https://www.timeout.com/london/art/philip-guston

(בהמלצת המרצה טליה ישראלי)

# data[].attributes.body
https://museum.imj.org.il/artcenter/includes/itemH.asp?id=610283

(בהמלצת המרצה טליה ישראלי)

# data[].attributes.body
https://ehne.fr/en/encyclopedia/themes/wars-and-memories/representations-war/painting-war

(בהמלצת המרצה טליה ישראלי)

# data[].attributes.body
https://philamuseum.org/collection/object/51315

(בהמלצת המרצה טליה ישראלי)

# data[].attributes.headline
מעשיות פטריוטיות, סיפורי מולדת\Francis Alÿs

# data[].attributes.subject
מעשיות פטריוטיות, סיפורי מולדת\Francis Alÿs

# data[].attributes.body
על העבודה:

https://www.imj.org.il/en/collections/390166-0

לעבודות נוספות:

https://francisalys.com/

# data[].attributes.attachment_link.description
Mexico City, Mexico, 1997; 25:36 min Cuentos patrióticos Mexico City, Mexico, 1997; 25:36 min In collaboration with Rafael Ortega © Francis Alÿs

# data[].attributes.body
https://transit.be/artists/gallery-artists/nikita-kadan/

Nikita Kadan: Project of Ruins - Announcements - e-flux
Nikita Kadan / VOLOSHYN GALLERY

(בהמלצת הסטודנטית ניקה  רשטניקובה)

# data[].attributes.body
לינק לסרט המלא:

Funan 2019 HD

(בהמלצת המרצה אוסי ולד)

# data[].attributes.body
מסעו הבלתי נתפש של הבמאי מקאבול לדנמרק. התמודדות עם המלחמה וגם עם ההומוסקסואליות שלו.

לינק לסרט המלא:
Flee 2021 HD

(בהמלצת המרצה אוסי ולד)

# data[].attributes.body
עבודות צילום ווידאו: https://www.thomasdanegallery.com/artists/55-akram-zaatari/works/

(בהמלצת המרצה נבט יצחק)

# data[].attributes.body
https://www.guggenheim.org/artwork/artist/lisa-oppenheim

# data[].attributes.body
: https://www.youtube.com/watch?v=HH1XQS5NFus

מאמרים על עבודתו:

https://www.erev-rav.com/archives/14995

https://tohumagazine.com/he/article/%D7%92%D7%95%D7%95%D7%9F-%D7%9E%D7%A1%D7%95%D7%99%D7%9D-%D7%A9%D7%9C-%D7%90%D7%93%D7%95%D7%9D

(בהמלצת המרצה נבט יצחק)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בתערוכתו המקיפה הראשונה במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, מזמן וואליד ראאד (Raad), באמצעות מחקר מעמיק, ערכים של דיוק לצד ספק ובלבול. התערוכה, שכותרתה "וואליד ראאד", נאצרה בידי אווה רספיני ( Respini) ועוזרתה קתרינה סטתופולו (Stathopoulou), והיא כוללת וידאו, פיסול, מיצב, צילום וקולאז'. לאורך כל התערוכה עובדות ובדיון מתערבבים אלה באלה, כדי להגביר את מודעותנו לסובייקטיביות של ההיסטוריה תוך ניסיון להתמודד עם הכאב, הציניות, הבנליות ומכלול התקופה שלאחר המלחמה.

אם ניתן לתאר את יצירתו של וואליד ראאד במילה אחת, תהיה זו המילה "מוקפדת". הוא מקפיד על דיוק ושם לב לכל פרט קטן. מעבר להיותו פרפקציוניסט מהבחינה הצורנית של העבודה, הוא אף טווה סיפורים מפורטים שתומכים בנראטיב הכולל. יתר על כן, תוך התייחסות למכלול של יצירות ואמנים איקוניים, הוא מספק לכל עבודה הנמקה משלה וציטוט המתייחס לצורתה ולהגיון שלה, כאילו הוא מנסה להעניק תוקף לעובדות ולהציג טיעון משכנע. בעוד שראאד ממציא סיפורים סבוכים ודמויות יוצאות דופן, הוא מעגן אותם במציאות בעזרת מסמכים אותנטיים, תצלומים, קטעי עיתונות, כמו גם סיטואציות חיות.

התערוכה של ראאד פרושה על פני שתי קומות במוזיאון ומחולקת לשני חלקים עיקריים: עבודות שנוצרו על ידי קבוצת אטלס מוצגות בקומה השלישית, והפרויקט המתמשך Scratching on Things I Could Disavow (לשרוט את מה שאני יכול להתכחש לו) בקומה השנייה.

קבוצת אטלס (1989-2004), קולקטיב בדיוני של אדם אחד שראאד יצר, שמה לה למטרה "לאתר, לשמר, לחקור, ולהפיק חומרים אודיו-ויזואליים ספרותיים ואחרים שיחשפו את ההיסטוריה העכשווית של לבנון", וליתר דיוק, יחקרו את תקופת מלחמת האזרחים (1975-1990). ההצבה דמוית הארכיון של העבודות של קבוצת אטלס מורכבת בעיקר מצילום אבל כוללת גם קולאז', וידאו, וכמובן - הטקסטים הבדיוניים של האמן, המלווים את התערוכה, ממלאים תפקיד מרכזי בתיווך העבודות. לדוגמה, העבודה בואו נהיה כנים, מזג האוויר עזר (1998/2006) (Let's be honest, the weather helped ) היא סדרה של תצלומים בשחור-לבן של שכונות מופצצות בביירות, שראאד צילם. הטקסט המלווה, שנכתב על ידו, מתאר כיצד כילד, בשנות השבעים המאוחרות, נהג לאסוף כדורים ורסיסים ולרשום את מיקומיהם במחברת. ראאד מכסה את חורי הכדורים בחזיתות הבתים המצולמים במדבקות צבעוניות בגדלים שונים, בנוסח ג'ון בלדסרי (Baldessari), ובכך מצליח לתעד את יצרני התחמושת השונים שמייצגים את מגוון הקבוצות הלוחמות בביירות באותן שנים.

בעבודה אחרת - מחברת, כרך 72: מלחמות לבנון החסרות (1989/1998) (Notebook volume 72: Missing Lebanese Wars), ראאד בדה היסטוריון של מלחמות לבנון, ד"ר פאדל פאחורי (Fakhouri) שמו. על פי הטקסט שעל הקיר, הוא היה מהמר נלהב, שיחד עם עוד היסטוריונים עמיתים הימר על מרוצי סוסים. באופן משעשע הם לא הימרו על איזה סוס ינצח - ההימור היה עד כמה הצלם שיצלם את הסוס המנצח יחטיא את הרגע בו הסוס חוצה את קו הסיום. בעבודה עצמה הדימויים הם גזירים מהעיתון היומי הלבנוני אנ-נהר (an-Nahar). באזכורו את דימויי הסוס הדוהר הידועים של אדוארד מייבריג' ראאד מתייחס לחמקמקותו של הצילום, לחלקלקותה של ההיסטוריה, ולמקומם המפוקפק של אלה המכנים עצמם "היסטוריונים".

מה ששבה את תשומת לבי בפרויקט של ראאד היה התחושה שאין דבר קונקרטי להיאחז בו, למרות המסמכים האותנטיים והעובדות המתוקפות שנכללו בעבודה. המידע והראיות לא יציבים, מתעתעים, עקב הערבוב בין האמיתי והדמיוני. הסופר ד.ה. לורנס טען פעם, "אל תבטח באמן, בטח בסיפור". אך מה אם הסיפור עצמו שקרי, או מכיל אמיתות מתנגשות - האם אפשר אז לבטוח באמן? בראיונות שהתפרסמו בעבר אמר ראאד שכילד קטן בלבנון הוא מעולם לא למד היסטוריה לבנונית. את רוב השכלתו בתחום ההיסטוריה הערבית רכש בארצות הברית, לשם נמלט בשנת 1983, בהיותו בן 13. במשך אותן שנים הדרך היחידה של ראאד להבין את המתרחש במולדתו הייתה באמצעות שיחות טלפון עם קרובי משפחה או דיווחים בתקשורת. נדמה כי פרשנותו למלחמה מורכבת מדמיון יצירתי וזיכרונות מופשטים בשילוב אובדן פרטי וקולקטיבי ופוסט-טראומה. דרך הצגה של מידע אזוטרי משהו על תקופת מלחמת האזרחים הוא מספר היסטוריה מנקודת מבט אישית, תוך שהוא מדגיש את הסובייקטיביות ואת האופי החמקני של מה שאנחנו מקבלים וצורכים כעובדות מוגמרות. בסופו של דבר, למרות המופע האלגנטי של החומר הארכיוני המשולב בעובדות מומצאות, עבודותיו של ראאד יוצרות תחושה של הונאה.

נחזור לרגע אל הביטוי הפרדוקסלי "עובדות מומצאות". כך כותבת חנה ארנדט במאמרה "אמת ופוליטיקה", משנת 1967: " [אבל] האם העובדות, כשהן חופשיות מדעות ופרשנויות, בכלל קיימות? האם לא הוכיחו דורות של היסטוריונים ופילוסופים של ההיסטוריה את חוסר היכולת לאשש עובדות מבלי לפרשן, מאחר ויש קודם כל לבחור אותן מתוך כאוס של התרחשויות... ואז להתאימן לסיפור שיכול להיות מסופר מתוך פרספקטיבה מסוימת, שאין לה ולא דבר עם ההתרחשות המקורית?..." כיצד אנו מבחינים בין אמת לבדיון, ובין מציאותי למומצא? והאם זה בכלל אפשרי? במקרה זה, למרות הבלבול, נדמה שיצירתו של ראאד מציגה סוג מסוים של אמת, שממשיך להתקיים למרות הדינמיות של "העובדות". אחת העבודות הפואטיות ביותר בפרויקט קבוצת אטלס מגלמת הצהרה זו: סודות בים הפתוח (Secrets in the Open Sea, 1994/2004) היא סדרה של 29 הדפסי הזרקת דיו בצבע, שחמישה מהם מוצגים בתערוכה זו. ההדפסים הגדולים (111X173 ס"מ), שלכל אחד מהם גוון אחר של כחול, מהווים אתנחתא מדיטטיבית בינות לעבודות הרבות המציגות תקלות צילומיות ברחבי האולם. חמשת ההדפסים הכחולים, החפים מכל פגם, מייצגים את הים, כשבפינה התחתית הימנית של כל אחת מהמסגרות שלהם יש צילום בגודל בול. הטקסט המלווה את הסדרה מציין שההדפסים נמצאו כשהם קבורים תחת שברי בניינים שקרסו בעת שהמרכז המסחרי של ביירות נחרב. הם נמסרו לקבוצת אטלס לשימור ולניתוח, שחשפו דימויים בשחור-לבן של אנשים שטבעו ומתו בזמן המלחמה. לעומת זאת, על פי מאמרה של רספיני בקטלוג התערוכה, תצלומים קבוצתיים אלה צולמו בחדרי ישיבות תאגידיים ובנאליים. ראאד, אם כך, מזמין את הצופה לחוות משבר רגשי, שמתגלה מאוחר יותר כמזויף ומציב בפנינו את השאלה - מי שולט בתקפותן של עובדות היסטוריות? במעבר אל החלק השני של התערוכה שאלה זו תיענה, או שאולי לא.

העבודה המאוחרת יותר של ראאד, לשרוט את מה שאני יכול להתכחש לו (Scratching on Things I Could Disavow 2007), ממוקמת באטריום בקומה השנייה, בחלל שמסוגל להכיל את המבנה התיאטרלי של העבודה. העבודה מלווה ב"סיור מודרך" - מיצג-הרצאה המוגש על ידי ראאד פעמים רבות במשך התערוכה, והיא זמינה גם כסיור מודרך באתר מומה ובאפליקציית אייפון.

בהשראת יצירות פורצות דרך של אמנים כמו רוברט מוריס (Morris) בשנות השישים של המאה הקודמת, יוזף בויס (Beuys) בשנות השבעים ואנדריאה פרייזר (Fraser) בשנות השמונים, ראאד - הידוע במיומנותו בתחום ההרצאה כמיצג - מציג כאן סוג חדש של פעולה. הוא "מגלם" את תפקיד האמן המדריך סיור בין עבודותיו. הוא חולף בתערוכה וחולק עם הקהל מידע, סיפורים ואנקדוטות. בהמשך לטקסט שעל הקיר שלצד עבודות קבוצת אטלס, שפועל כמדריך סיורים מילולי אך שקט, ראאד מתקרב עוד יותר להצגת הממד האישי והדידקטי כשהוא מוביל סיור אמיתי בין עבודותיו. בעוד שכוונת הסיור היא לבחון את מסחור האמנות בעולם הערבי, ראאד גם חולק במהלכו ברגישות סיפורים כואבים שמתייחסים להשלכות המלחמה.

ראאד פותח את המיצג בהרצאה מפורטת המתארת כיצד ארגון הפנסיות לאמנים (Artist Pension Fund), שהוא קרן שלא למטרות רווח שמציעה ביטחון פיננסי לאמנים בכל העולם, ניסתה לגייס אותו לשורותיה. הוא מספר איך חקר וגילה שהקרן מקושרת לצה"ל, ושרוב העובדים באחת מחברות ההי-טק של אחד המייסדים שירתו ביחידות עילית במודיעין הישראלי. הוא מציין שמשקיעים מערביים, כמו גם ערבים, מעורבים בקרן, ומושכים את תשומת הלב אל מציאות פוליטית ממוסחרת, סבוכה ונפוצה מאוד. בנקודה הבאה ראאד מדבר על בניית מוזיאוני היוקרה באבו דאבי, הכוללת סניפים של מוזיאוני הלובר, הגוגנהיים ועוד. ראאד מרמז אל הכוחות המושלים כעת בעולם האמנות ואל האופן שבו מוסדות אלה, או, ליתר דיוק, מבנים פיננסיים אלה, מקימים דברים אמתיים בעולם ובכך יוצרים היסטוריה על ידי קביעת עובדות.

עיסוקו של ראאד במלחמה ובהשלכותיה, לעומת זאת, הוא מעט יותר מעודן. הוא מוביל את הקהל אל הקיר הבא, שעליו חרוטות אותיות ערביות בלבן על לבן ומסביר שהאותיות הלבנות מרכיבות את שמותיהם של אמנים שיצרו בלבנון במשך המאה הקודמת, שהועברו אליו בטלפתיה על ידי אמנים מהעתיד. תוך ניסיון לגלות את משמעות השמות הוא מבין שהאמנים מהעתיד רוצים או זקוקים למשהו ממנו. הוא מבין שמה שאמני העתיד זקוקים לו הוא צבע, גוון מסוים של אדום שאינו זמין להם יותר, מכיוון שהצבע הושפע (was affected) על ידי המלחמה. לאחר מכן אנו עוצרים ליד קיר גדול שעליו תלויים מסמכים ממוסגרים בתלייה סלונית, ושם ראאד מדבר על איך מלחמה משפיעה על דברים רבים, אך "הוא עצמו לא חשב שמלחמה יכולה להשפיע גם על צבעים, קווים וצורות". והוא מסכם הצהרה מעיקה ורבת השראה זו: "כשצבעים חשים באסון מתקרב הם נוקטים באמצעי הגנה ומחליטים להתחבא".

התערוכה "וואליד ראאד" הוצגה במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק בין ה-12 באוקטובר, 2015, וה-31 בינואר, 2016.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קולקטיבים של אמנות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אדוארד מייברידג'

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קתרינה סטתופולו

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מלחמת האזרחים בלבנון

# data[].attributes.attachment_link.title
גוון מסוים של אדום

# data[].attributes.attachment_link.description
בתערוכתו המקיפה הראשונה במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, מזמן וואליד ראאד (Raad), באמצעות מחקר מעמיק, ערכים של דיוק לצד ספק ובלבול.

# data[].attributes.headline
יודעות וידועות מלחמה: היבטים מגדריים של סכסוכים מזוינים/טל ניצן

# data[].attributes.subject
יודעות וידועות מלחמה: היבטים מגדריים של סכסוכים מזוינים/טל ניצן

# data[].attributes.headline
שייכות כבעיה פמיניסטית, או: האם להתאבד לנוכח הפשיזם?/שרי אהרוני

# data[].attributes.subject
שייכות כבעיה פמיניסטית, או: האם להתאבד לנוכח הפשיזם?/שרי אהרוני

# data[].attributes.body
פוליטיקה: כתב-עת למדע המדינה וליחסים בינלאומיים
2020

הקלטה של ההרצאה:

https://youtu.be/yyk7yAxPKdg?si=CObr1IAbDyg3A6Nh

# data[].attributes.headline
סיפורי חיים של חיילים משוחררים: יחסי הגומלין בין זיכרון אישי לזיכרון חברתי של מלחמה/ עדנה לומסקי-פדר

# data[].attributes.subject
סיפורי חיים של חיילים משוחררים: יחסי הגומלין בין זיכרון אישי לזיכרון חברתי של מלחמה/ עדנה לומסקי-פדר

# data[].attributes.body
תאוריה וביקורת 11, חורף 1997. מכון ון ליר.

# data[].attributes.headline
חורבות עזה, 1917 : המלחמה הגדולה בשערי ארץ הקודש/דותן הלוי

# data[].attributes.subject
חורבות עזה, 1917 : המלחמה הגדולה בשערי ארץ הקודש/דותן הלוי

# data[].attributes.body
תיאוריה וביקורת 49, חורף 2017. מכון ון ליר.

# data[].attributes.headline
סמטאות ללא מוצא: המחקר האוריינטליסטי בעקבות העיר האסלאמית/דניאל מונטרסקו

# data[].attributes.subject
סמטאות ללא מוצא: המחקר האוריינטליסטי בעקבות העיר האסלאמית/דניאל מונטרסקו

# data[].attributes.body
ג'אמעה כרך כ', תשע"ג.

# data[].attributes.body
לינק:

https://www.frieze.com/video/richard-mosse-impossible-image

(בהמלצת המרצה ניר עברון)

# data[].attributes.body
אתר:

https://forensic-architecture.org/

(בהמלצת המרצה רות פתיר)