# data[].attributes.body
Croucher, A. (2023) ' UN peacekeeping mission in Mali to end', Human rights watch, 30.7.2023, available at: https://www.hrw.org/news/2023/06/30/un-peacekeeping-mission-mali-end

Svanberg, K. & Bring, O. (2019), FN-Stadgan och världspolitiken, 3e upplagan, Nordstedts juridik, Stockholm.

United Nations, Charter of the United Nations, 1945, 1 UNTS XVI, accessed 31.8.2023

# data[].attributes.body
i ... artikel informeras det om tillbakadragningen av peacekeeping missionen multidimensional integrated stabilization mission in Mali ( MISUMA) i och med att säkerhetsrådet röstade bör upplösningen av missionen. Detta skedde i och med att militärjuntan i Mali tillbakadragit sitt samtycke för missionen.  Upplösningen ansågs vara ett seriöst bakslag gällande uppföljningen av mäsnkliga rättigheter ocg skyddet av civila i Mali. Från och med Juli till den 31 December kommer 15 000 beväpnade soldater och civil personal att tillbakadras ( Croucher 2023)

MINSUMA hade mandat gällande dokumenteringen och utredningen av anklagelser gällande överträdelser av mänskliga rättigheter samt att skydd av civila från attacker. Militärjuntan kommer ta över ansvaret för skyddet av civila efter att MINSUMA är upplöst. Det råder dock en bristande klarhet gällande vem som kommer ta över utförandet av rimliga oberoende utredningar gällande överträdelser av mänskliga rättigheter i Mali som präglas av våld från islamistiska grupper, regeringstyrkor, allierade utlänska kämpare och miltanter som strider mot dessa styrkor ( Croucher 2023)

Alioune Tine, oberoende FN expert gällande Mali framför att det är nödvändigt att försäkra sig om att skyddet av civila  samt rapporteringen gällande mänskliga rättigheter inte upphör i och med MINSUMAs upplösning ( Croucher 2023)

Den Maliska militärjuntan har motsatt sig extrem granskning av upprorsbekämpande operationer och nekar anklagelserna gällande överträdelser. Militärjuntan anser att anklagelserna är en del av en disinformationskampanj. Anklagelserna gentemot militärjuntan inkluderar sexuellt våld, plundring begått av säkerhetstrupper affilierade grupper (Croucher 2023).

I och med upplösningen av MINSUMA kan oberoende observatorer såsom African Comission on human and people's rights och the economic community of west african states överta MISUMAS uppgifter (Croucher 2023).

# data[].attributes.body
I detta avsnitt gällande generell information kommer olika termer gällande fredlig lösning av tvister att diskuteras. Termerna som presenteras är Peacemaking, peacebuilding och early warning baserat på Boutros Ghalis, FNs generalsekreterare 1992 klassificering av termerna

# data[].attributes.body
USAs regering  upptäcker 1962 att USA utsätts för nukleart utpressningshot av Sovjetunionen under Nikita Churstjev i och med att sovjet hade palcerat ut medeldistansmissiler på militärbasen i Cuba. President Kennedy inrättade en kommitté ( Excecutive committée of the national security council för att kunna åtgärda situationen. Kommitteen kom fram med följande alternativ för åtgärdande av krisen :

1) USA kunde utföra ett flygangrepp mot lärnvapenmissiler och ramper.  Nackdelen med detta var att det fanns en risk för en Nukleär vederläggningsattack i och med att dessa inte var riktade på sovjetiska plan och flygplatser

2) USA kunde utföra en vidsträckt bombattack mot alla militära baser. På detta vis skulle man kunna hindra en Nukleär vederläggningsattack av sovjet och USA skulle lyckas avsätta kommunistisk Castro regim. Nackdelen med denna åtgärd var dock en stor mängd dödsfall av Cubanska medborgare vilket i sin tur skulle ha en negativ effekt på USAs internationella rykte samt ryktet i Latinamerika.

3) USA kunde ockupera Cuba.  Dock skulle detta kräva långa förberedelser som skulle vara svåra att hemlighålla från det internationella samfundet. Detta skulle leda till att missilerna blir operabla i och med att informationen skulle nå sovjet.

4)  USA kunde inleda förhandlingar med Nikita Churstjev och/ eller Fidel Castro. Denna handling skulle ha FN stadgans och värdsopinionens stöd. Risken med denna metod skulle dock ha varit att Sovjet drar nytta av tidsramen och tar initativet. Detta skulle ge en möjlighet för Sovjet att  kräva USA att upplösa sina  Nato baser i Västeuropa eller Turkiet

5) USA inrättar marin blockad som förhindrar att flera missiler levereras till Cuba. Detta skulle hindra att missilerna blev operabla och Sovjet skulle tvingas nedmontera missilerna. Fördelen med en marin blockad var att det kunde vara det minst folkrättsmotstridiga handlingen gällande militära angrepp. Dock fanns det ingen säkerhet om att operationen skulle medföra det ösnkade resultatet. Dessutom ökar operationen risken för ett kärnvapenkrig (Svanberg & Bring 2019, 84-85)

# data[].attributes.body
Principen om fredlig lösning av tvister kan anses ha påbörjat sin utveckling år 1898 då Tsar Nikolaus II kom med ett förslag om en internationell fredskonferens vars mål var att uppnå nedrustning, rustningsbegränsningar och metoder för fredlig lösning av tvister ( Svanberg & Bring 2019, 68).

Nikolaus II förslag  resullterarde i två fredskonferenser i Haag Nederländerna som ansågs symbolisera neutralitet. Trots att kravet på internationell nedrustning inte var realistiskt, resulterade fredskonferenserna i antagandet av två konventioner, konventionen SFS 1900:76  i enlighet med vilken en permanent skiljedomstol kunde upprättas. Domstolens status som permanent referarer till att den är konstant tillgänglig för stater som vill bli parter i systemet eller söka lösning för tvister framför domstolen. Den andra konventionen bidrar med en fortsatt utveckling av fredlig lösning av tvister. Konventionera i fråga angav även följande metoder för fredlig lösning av tvister när förhandlingar misslyckats; Bona officia, medling och undersökningsförfarande ( Svanberg & Bring 2019, 70-72)

Med Bona officia menas att en tredje part erbjuder sina tjänster i form av att reintroducera förhandlingar, erbjuda lösningsförslag samt att försöka vidareutveckla förhandlingar då dessa uppnår lägen av stagnation.  Vid åtagande av Bona Officia kontaktas de tvistande parterna var för sig (Svanberg & Bring 2019, 69)

Medling innebär i sin tur att medlaren bidrar med en närvaroovid förhandlingar samt framkommer med konkreta lösningsförslag. Vid medling kontaktas de tvistande parterna samtidigt (Svanberg & Bring 2019, 69).

Inom undersökningskommissioner fastställs fakta gällande konflikt opartiskt och noggrant. På basis av denna fakta fattas sedan beslut gällande lösning av konflikten. Enligt Haagkonventionen 1907 är det dock de tvistande parterna själva som bör inrätta undersökningskommissionen samt dra slutsatser gällande den framlagda komissionsrapporten. (Svanberg & Bring 2019, 69)

En annan metod för fredlig lösning av konflikter är förlikning. Denna metod kan dock inte härledas till Haagkonventionerna.  Förlikning kan anses vara en kombination av  medling och undersökningskommissioner.  På basis av fakta som samlas angående konflikten utvecklas lösningsförslag ( Svanberg & Bring 2019, 69)

# data[].attributes.body
år 1920  efter det första världskrigets slut grundas den första fredsorganisationen, nämligen NF.  NFs huvudsakliga uppgift kan anses ha varit att förhindra omfattande krig. NF misslyckades dock i sin mission i och med att USA inte gick med på motsättningar och det andra världskriget bröt ut. Under tiden NF verkade, inrättades den första internationella domstolen under artikel 14 i NFs stadga ( Svanberg & Bring 2019, 70)

# data[].attributes.body
I sin skrift agenda for peace betonar Boutrous Ghali vikten av att  uppmärksamma tidiga konfliktskapande faktorer . Early warning är i grunden ett system för fallspecifik riskanalys inom vilket riskfaktorer för utbrottet av en konflikt identifieras för att preventiva åtgärder ska kunna vidtas . Inom Fn råder dock inget gemensamt Early warnings system inom  FN trots upprepade försök av sekreteriatet att inrätta ealy Warning systems gällande socialpolitiska kriser som kan leda till politisk instabilitet  eller beväpnade konflikter. Dessutom finns det ingen samordningsmekanism för att samla in, utvärdera och prioritera Early warning system rapportering från olika delar av FNs verksamhet ( Svanberg & Bring, 81)

# data[].attributes.body
Den 26 oktober mottas ett svarsbrev från Churstjev där han lovar att inte frakta vapen till Cuba och de vapen som finns i Cuba kommer att fraktas bort eller förstöras så länge USA inte invaderar Cuba ( Svanberg & Bring 2019, 87)

Ett nytt svarsbrev levereras dock den 27 Oktober. Detta är skrivet av det Sovjetiska Utrikesministeriet i vilket det deklararas att sovjet går med på att avlägsna robotar ifall USA avlägsnar sina Jupiter missiler i Turkiet ( Svanberg & Bring 2019, 87).

Kennedy var medveten om att missilerna var föråldrade. Trots att han inte ville begå en nedrustning under hot från sovjet, ville han inte riskera utbrottet av ett tredje världskrig på grund av vägran att avlägsna föråldrade missiler ( Svanberg & Bring 2019, 87-88).

I ett möte med den sovjetiska ambassadören Dobrymin föreslår Kennedy en utbyteshandel quid pro quo och lovar avlägsna missilerna i Italien och Turkiet vid kubakrisens slut ifall Sovjet avlägsnar missilerna från Cuba (Svanberg & Bring 2019, 87-88) .

Söndagen den 28 Oktober anländer ett brev från Churstjev där han informerar att vapen desarmeras, packas och förs tillbaka till Sovjet (Svanberg & Bring 2019, 88).

# data[].attributes.body
USA väljer att använda sig av en flottblockad.  Detta informerades till allmännheten den 22 oktober 1962 i ett tal av Kennedy. Han framförde bland annat att fartyg med vapenutrustning skulle stoppas med våld ifall nödvändigt. Artikel 2(4) om förbud mot användningen av våld innefattar även hot om våld och Kennedys tal kan därmed anses bryta mot denna princip.  Detta kunde dock till dels anses undanskymmas  i och med en uttryckt vilja att anlita multilaterala organ för lösning av konflikten.  OAS ( Organization of American states involveras och säkerhetsrådet. OAS röstar  unilaterlat för flottblockaden med hänvisning till artiklarna 6 & 8 i Riopakten. I enlighet med dessa artiklar är flottblockaden berättigad i och med att den kan klassificeras som en aggressionshandling som inte utgör beväpnat angrepp i situation som hotar amerikansk fred och säkerhet.  Artikel 33 i stadgan anger dock att stater ska i första hand sträva till att lösa konfliker genom fredliga medel. En grund för fredlig av lösning av tvister kan dock observeras i Kenndedys tal i vilket han uppmanar Churstjev att avstå från handlingar som fördupar eller vidgar den existernade krisen och uppmanar att delta i sökning efetr fredliga och stadigvarande lösningar ( Svanberg & Bring 2019, 85-87)

# data[].attributes.body
Peacebuilding kan anses utgöras av förebyggande verksamhet. Detta kan ske i form av en modifiering av strukturer som kan ge upphov till konflikt samt latenta socioekonomiska strukturer. Peacebuilding tillämpas inom övergångsfasen efter en konflikt  i och med att denna tidsperiod ofta karaktäriseras av en instabilitet. Peacekeeping kan konkretiseras i handlingar av avväpning, demokratisering och hållandet av allmänna val, politisk omvandling, uppbyggnad av rättssystem och rättskultur, reformering av polisväsendet, humanitärt- och socioekonomiskt bistånd för ex kombattanter, utbildning, renintegrering av soldata samt fokus på utsatta grupper såsom unga och kvinnor ( Svanberg & Bring 2019, 74-75)

# data[].attributes.body
Peacemaking kan anses vara en handling med som åstadkommer en överenskommelse mellan tvistande parter genom fredliga medel under kapitel VI av stadga. Peacemaking utgår ifrån latenta eller pågående handlingar. I och med att kapitel VI inte är tvingande utesluts användningen av våld. Peacemaking är essentiellt konfliktförebyggande och fredstiftande. Som medel för detta används medling, förlikning, tredjepartsinblandning, regionala insatser och skiljedom i enlighet med artikel 33 i FN stadgan.  (Svanberg & Bring 2019, 74)

Generalsekreteraren kan anses ha en viktig roll gällande peacemaking. Generalsekreteraren har under artikel 99 i stadgan mandat  att sammankalla säkerhetsrådet för att konflikter ska kunna hanteras i tid ( Svanberg & Bring 2019, 74)

# data[].attributes.body
Vid utarbetandet av FN stadgan och därmed artikel 2(3) fick fredlig lösning av tvister ett utförligare innehåll. Stormakterna Kina, Storbritannien, USA och Ryssland utarbetade stadgan på så vis att säkerhetsrådets sanktionsfunktion i kapitel VII skiljdes från principen om fredlig lösning av tvister i kapitel VI.  Kapitel VI är av rekommendatorisk art och fredlig lösning av tvister bör ske frivilligt. Säkerhetsrådet kan därmed inte påtvinga något visst tvistelösningsalternativ på tvistande stater. Aviskten var även att tvister som hänvisas till säkerhetsrådet är tvister som inte ännu utvecklats till direkta hot mot fred och säkerhet (Svanberg & Bring 2019, 70-71)

# data[].attributes.body
I första hand bör parterna i en tvist i första hand själv försöka lösa tvisten med fredliga medel. Ifall detta inte lyckas rekommenderas partena anföra tvisten till säkerhetsrådet eller generalförsamlingen vilket anges i artikel 35 ( 1),  artikel 33 (2) och artikel 37 (1):

"Envar medlem av Förenta Nationerna äger fästa säkerhetsrådets eller generalförsamlingens uppmärksamhet på varje tvist, liksom på varje sakläge av den art som angives i artikel 34" ( artikel 35( 1).

" Säkerhetsrådet skall, när den finner nödvändigt, uppfordra parterna att lösa tvisten genom sådana medel (33 (2). "

" Skulle parterna i en tvist av den art, som avses i artikel 33, ej förmå lösa den genom de medel, som angivas i sagda artikel, skola de hänskjuta den till säkerhetsrådet" (37(1)).

# data[].attributes.body
Artikel 33(1) nämner  tvistelösningsmetoder som används inom fredlig lösning av tvister:
"1. I varje tvist, vars fortbestånd är ägnat att sätta upprätthållandet av internationell fred och säkerhet i fara, skola parterna i första hand söka uppnå en lösning genom förhandlingar, undersökningsförfarande, medling, förlikningsförfarande, skiljedom, rättsligt avgörande, anlitande av regionala organ eller avtal eller genom andra fredliga medel efter eget val. "

# data[].attributes.body
Artikel 2(3) anger följande gällande fredlig lösning av tvister:
"Alla medlemmar skola lösa sina internationella tvister med fredliga medel på sådant sätt, att internationell fred och säkerhet samt rättvisan icke sättas i fara. 4. Alla medlemmar skola i sina internationella förbindelser avhålla sig från hot om eller bruk av våld, vare sig riktat mot någon annan stats territoriella integritet eller politiska oberoende,eller på annat sätt oförenligt med Förenta Nationernas ändamål. "

# data[].attributes.headline
Var USAs agerande i enlighet med principen om fredlig lösning av tvister ? 

# data[].attributes.subject
Var USAs agerande i enlighet med principen om fredlig lösning av tvister ? 

# data[].attributes.body
Trots att Krisen upplöstes utan att någondera parterna tog till vapen, är det värt att begrunda ifall fallet reflekterar principen gällande fredlig lösning av tvister. Hotet om våld som framkom i Kennedys tal bröt mot artikel 2 (3) i stadgan. Dessutom innefattade blockaden hot mot de fartyg samt indirekt hot mot de stater som motsattte sig blockadbestämmelsen. Enligt USA klassificerades operationen som en regional fredsbevarande operation under artiklarna 52 och 53 I FN stadgan.  I försök att kunna berättiga blockaden under dessa artiklar bestämde sig regeringen att använda ordet karantän istället för blockad för att denna inte skulle associeras med en krigshandling och unvek även att använda självförsvarsrätten under artikel 51 i stadga ( Svanberg & Bring 2019, 88-90)

Trots att en stat enligt artikel 53 kan vidta tvångsåtgärder i för att bibehålla regional säkerhet, bör staten ha säkerhetsrådets bemyndigande. I detta fall hade inte USA säkerhetsrådets bemyndigande  i och med att Sovjet hade vetorätt och var ordförande för säkerhetsrådet (Svanberg & Bring 2019, 88- 90).

Dock fanns det element av principen om fredligt lösande av tvister i USAs förfarande.  USAS förslag om utbyte quid pro quo kan anses vara i enlighet med principen om fredlig lösning av tvister. Det vita huset hade även satsat på en blockad trots att majoriteten av dem som velat anta militära åtaganden talat för flyganfall.  Blockaden kan anses vara det minst folkrättsmotstridiga alternativet.  Kennedys beslut att en avspänning av konflikten var i båda parternas intresse kan även anses reflektera handling i enlighet med principen om fredlig lösning av tvister ( Svanberg & Bring 2019, 88-90)