# data[].attributes.body
סמ”ר לביא ליפשיץ ז”ל היה לוחם בסיירת גבעתי. נפל בקרב בצפון רצועת עזה ב- 31.10.23. בן 20 בנופלו.

אחרי נפילתו נחשפו רבים לכישרון הצילום המיוחד של לביא אשר היה לוחם וגם אמן. אביו, ניצן, אמר על תוכן המילים שבתמונה (ובהמשך הפכו לסטיקר): “אלו המילים שלביא אמר לנו בפגישה האחרונה. שבוע לפני הכניסה הקרקעית. הוא שם את עצמו כשווה לאחרים".

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
מקריאה על לביא ניתן להבין שהוא היה אדם חיובי ובעל עשייה שכן גם להוריו כתב שלא ישקעו באבל. ניכר כי הוא היה אדם חיובי ובעל עשיה, ובמותו הוא ציווה להוריו את החיים- לעשות במקום לשקוע בעצבות.

# data[].attributes.body
סמל עמרי כהן ז"ל, מאשדוד היה לוחם בגדוד שקד בחטיבת גבעתי, נפל ב-9 בדצמבר 2024 (ח' בכסלו תשפ"ה) בצפון רצועת עזה. בן 19 וחצי בנופלו.

שלושה שבועות לפני מותו, אמר עמרי לאימו: "אם אני לא אלך להילחם, מי יהיה שם עבור עם ישראל?"

עמרי היה לוחם אמיץ, אהוב על חבריו, ומוכר ברגישותו לזולת. הוא שמר תמיד על קשר חם עם משפחתו, וכיבוד הורים היה נר לרגליו. בשיחה האחרונה עם אמו חתם במשפט: "אמא, העיקר שכולם יהיו שמחים" שהיה לצוואתו האחרונה.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
עמרי אמר לאמא שלו כל הזמן שלא מעניין אותו שום דבר, אלא רק שכולם יהיו שמחים ומאושרים כל החיים. עמרי חשב על השאר ורק אחרי זה על עצמו, דאג לכולם ונלחם בגופו ובנפשו על מדינת ישראל.

# data[].attributes.headline
עומרי פיירשטיין 

# data[].attributes.subject
עומרי פיירשטיין 

# data[].attributes.body
סמ״ר עומרי ניב פיירשטיין ז״ל, בנם של קובי פיירשטיין ומיכל אדלשטיין. אח למאיה ומיקה. גדל בגבעתיים והתחנך בבתי הספר בורוכוב וקלעי.

נפל ב-7.10.23 בקרב בבסיס זיקים. בן 20 בנופלו.

חבריו סיפרו בעצב כי עומרי היה פעיל בקן בורוכוב של תנועת הנוער העובד והלומד, אהב לשחק כדורסל ולמד אומנויות לחימה, ״עומרי היה מוכר בקרב אוהביו הרבים בזכות חיוכו מאיר העיניים, טוב ליבו, נדיבותו וצניעותו.״

אור-לי, אמו של עומרי, מספרת: ״עומרי ראה את נועה בת זוגו מקבלת כדור, הוא פשוט יצא לשדה חשוף, תחת ירי בלתי פוסק- גרר אותה והציל את חייה״.

בשירותו הצבאי עומרי שירת כלוחם חילוץ והצלה בבא״ח העורף. עומרי היה מאוד שמח ונרגש להתגייס לצה״ל ולהתחיל את שירותו הצבאי.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
כתבה וראיון על הסיפור של עומרי פיירשטיין:   https://www.glz.co.il/pageId=208857                           

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי שעומרי פיירשטיין היה בן אדם חברותי ואהוב בקרב חבריו, שהיה אמיץ, חייכן, נדיב וצנוע. הוא הקריב את עצמו כדי לשמור על אחרים. למדתי ממנו להעריך את החיים וליהנות מכל רגע.  

# data[].attributes.body
סלמאן חבקה היה מג"ד 53 בחטיבת השריון. נפל בקרב בצפון רצועת עזה ב- 2.11.23. בן 33 בנופלו.

ב-7 באוקטובר סלמאן לא חיכה לפקודה. הוא נסע לצאלים, עלה על טנק ונכנס לקיבוץ בארי עם חבריו. הוא עבר מבית לבית, הציל אנשים ופינה פצועים.

בעת השבעה סיפרה אמא של אחת החיילים לאביו של סלמאן כי בנה נקלע לחובות בעקבות הימורים. למשפחה לא הייתה דרך לשלם את החוב, אך סלמאן בדרכו שלו הצליח להשיג את הסכום וכיסה את החוב. בכך הציל את החייל ומשפחתו.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
סלמאן חבקה הוא דמות ראויה לחיקוי בשל רגישותו לסביבה, נועם הליכותיו, אומץ ליבו ואהבתו למדינה. בעת המלחמה הוא קרא לעם ישראל להרים את הראש ולשמור על אחדות שכן "כוחנו באחדותנו". מי ייתן ונגשים צוואה זו.

# data[].attributes.headline
שירת ים עמר 

# data[].attributes.subject
שירת ים עמר 

# data[].attributes.body
שירת ים עמר מקריית אונו, שירתה כתצפיתנית במוצב נחל עוז. נפלה ב- 7.10.2023. בת 18 בנופלה.

שירת ים עמר התגייסה לתפקיד תצפיתנית ב-30.7.2023 והתרגשה מכך מאוד. היא רצתה מאוד לתרום מעצמה למען הצבא והמדינה.

ים רק חלמה על הצעדים הבאים והגדולים שלה במסגרת הצבא ושובצה לבסיס נחל עוז בעוטף עזה. יומיים אחרי שהגיע למוצב, ב-7.10 בבוקר, הייתה חדירת מחבלים אל הבסיס שלה בנחל עוז, בזמן החדירה היא הייתה במיגונית והמחבלים הצליחו לפרוץ, לרסס ולחטוף.

ים דיברה עם המשפחה והחברות עד 07:45 והשתדלה בהודעות להרגיע את כולם כדי שלא ידאגו.

בצער רב שירת ים עמר נהרגה בעת מילוי תפקידה כתצפיתנית, רק בתחילת דרכה.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
ים תמיד ניצלה כל יום כאילו הוא היום האחרון, היא דאגה לכתוב ולהגיד לכולם משפטי מוטיבציה אשר מראים על לעשות מה שאנחנו חושבים ורוצים מבלי לשים על אף אחד, כי לאנשים תמיד יהיה מה להגיד לטוב ולרע ואין לדעת מה יקרה מחר. הקרובים שלה מספרים שהיא הבן אדם עם הלב הכי טהור, ילדה חברותית ומשפחתית שהעניקה מעצמה תמיד. תמיד חיפשה לתרום מעצמה לאחרים, בכל מקום בחיים שלה חיפשה את האנשים המיוחדים שפחות מצליחים להשתלב בחברה ונתנה להם תחושת ביטחון והרגשה טובה. 

# data[].attributes.body
רס״ר גיא שבתאי ז"ל מירושלים היה רכז הרבנות מסורת ורוח בגדוד 8207 בחטיבת אלון. ב8.10.23 התגייס למילואים ושירת בחיל רגלים. גיא נפטר מפצעיו ב26.10.24 לאחר שנפצע קשה בקרב בדרום לבנון. בן 39 בנופלו. גיא הותיר אחריו את רעייתו רעות ואת שלושת בנותיהם גפן, הללי וחנה.

גיא חזר בתשובה ועסק בחינוך ולימד בישיבת חורב בירושלים ובחר להיות מורה מקצועי כדי שיוכל להקדיש את שעות הבוקר ללימוד תורה במכון מאיר. בילדותו חווה בריונות וחרמות והכאב שלו גרם לו להפוך לאדם חזק מאוד ולוחם אמיתי. גיא היה מאוד טוב בכדורגל וכבר בגיל 9 הצטרף לעולם הזה ולנבחרת הילדים של מכבי תל אביב וכמעט כל היום היה עם כדור והשקיע בזה המון זמן מחייו.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
 סרטון הנצחה שהכינו בוגרי רשת מוסדות חורב, איפה שלמד גיא ז״ל:  https://youtu.be/pxZGgVZxXIM?si=8662n49mZb55ghBD 

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
גיא פעל בשקט ובצניעות, במסירות נפש שאין לה גבול ונאחז באמונה מלאה שאפשר ללמוד ממנה המון על פרופורציות ודרך החיים. מגיא אפשר ללמוד המון על הבגרות והחוזק שלו בגלל שלמרות הילדות הלא פשוטה שהייתה לו הוא צמח להיות בן אדם מאמין וחזק בעל מידות טובות.

# data[].attributes.headline
סמ״ל ברק דניאל הלפרן 

# data[].attributes.subject
סמ״ל ברק דניאל הלפרן 

# data[].attributes.body
סמ"ל ברק דניאל הלפרן ז"ל, תושב קריית אונו, שירת כלוחם ומפקד בחטיבת גבעתי גדוד שקד.

ב-9.12.2024 נהרג מפגיעת טיל נ"ט בגבול עזה. בן 19 בנופלו.

ברק היה אדם יוצא דופן עם לב ענק ואישיות כובשת שהפכה אותו למרכז החבורה. הוא תמיד חייך והפיץ אור בכל מקום שבו שהה. ברק הקרין טוב לב, הקרין אהבה והיה המשפחה של כולם. ברק היה הדבק שחיבר בין האנשים השונים. הוא דאג לנצל כל רגע עם חברים, אהבה וכדורגל, כאילו ידע שזמנו קצוב. הכריזמה שלו, חוש ההומור והיכולת לגרום לכל אחד להרגיש מיוחד וחשוב. ברק היה אדם עם אישיות עמוקה ואמיתית, תמיד רצה להיות שונה, תמיד רצה לעשות יותר.

ברק נפצע לפני כשלוש שנים במשחק כדורסל כשקרע את הרצועה הצולבת בברך. בעקבות הפציעה הורידו לו פרופיל, אך ברק התעקש ונלחם לעלות את הפרופיל בחזרה כדי להיות לוחם! ברק תמיד הדגיש את המחויבות של הדור שלנו להיות לוחמים ולמות למען המדינה שלנו.

ביום בו היה אמור לצאת לרגילה ברק נפל.

יהי זכרו ברוך,❤️‍🩹

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי מברק שחשוב לנצל כל רגע קטן בחיים שלנו ולמלא אותם בשמחה ובמשמעות.

# data[].attributes.body
יואב מלייב ז״ל בן למאיה ואלכס, נולד ב20.12.2003 בקרית אונו, בוגר תיכון בן צבי נפל ב7.10.2023.

סגן יואב מלייב ז"ל היה קצין בגדוד 77 של חיל השריון, שנפל בקרב במוצב יפתח ב-7 באוקטובר 2023, במהלך מתקפת הפתע של חמאס בדרום הארץ.

יואב התגייס לצה"ל ב-27 באפריל 2022 למסלול קצונה ייעודית בחיל הקשר והתקשוב. הוא עבר טירונות קרבית, קורס יסוד בתקשוב, קורס מ"כים, קורס קצינים והשלמה חיילית, אותה סיים כמצטיין למופת. למרות בעיה רפואית שהייתה לו, בחר לשרת כלוחם והוצב כסגן קצין קשר גדודי בגדוד 77 של חטיבה 7, תפקיד בו רצה מאוד לשרת.​

בבוקר ה-7 באוקטובר 2023, במהלך מתקפת חמאס, יואב שימש כקצין תורן במוצב יפתח. עם תחילת האזעקות, הוא הוביל את חייליו למרחב מוגן, ולאחר מכן יצא להילחם במחבלים שתקפו את המוצב. במהלך הקרב, ניהל את האירוע, חילק פקודות, ביקש סיוע והצליח לחסל כארבעה מחבלים.

הוא נפצע בקרב, ובדקותיו האחרונות כתב פתק לבת זוגו: "20 הדקות הטובות בחיי, עלינו לפה בזחילה, נפצעתי ויש מטח עכשיו. חושב עלייך ואחשוב כל המסע. אני אוהב אותך"

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדנו על יואב שיעשה הכל למען המטרה שלו , למרות שנפצע עדיין התגייס ללוחם. בנוסף פעל כמו מפקד טוב וחזק בבוקר השבעה באוקטובר, עזר לכל חייליו, פיקד והרגיע את כולם ובנוסף נלחם במחבלים בזמן התופת, דבר זה מראה על האופי החזק והפיקודי שלו.

# data[].attributes.body
רס"ל בן זוסמן ז"ל נולד בירושלים. הוא גדל והתחנך בעיר ולמד בתיכון הימלפרב. נפל ב-3.12.23 בקרב בצפון רצועת עזה. בן 22 בנופלו.

מגיל צעיר הצטיין כשחקן טניס שולחן והיה חבר באגודת הפועל ירושלים. הוא התבלט ברצינותו, בהתמדה, בהשקעה ובדבקות במטרה, והיווה דוגמה לספורטאי מצטיין.

לאחר סיום לימודיו בן ביצע שנת שירות בבית שמש, שם התנדב ותרם לקהילה המקומית. בהמשך התגייס לחיל ההנדסה הקרבית ושירת כלוחם במחלקת הסיור של גדוד 601, חטיבה 401. במהלך שירותו הצבאי התבלט במסירותו ובמקצועיותו כלוחם.

ב-7 באוקטובר 2023, עם פרוץ מלחמת 'חרבות ברזל', בן התנדב לשירות מילואים פעיל. בן הותיר אחריו צוואה מרגשת שבה ביקש ממשפחתו ומחבריו שלא לשקוע בעצב על מותו, אלא לקיים שבעה שתהיה מלאה בחברים, משפחה וכיף, עם אוכל ובירות. הוא הדגיש את אהבתו לחיים ולמשפחתו, וביקש שלא ינהלו קמפיין לשחרורו אם ייפול בשבי, ולא להסכים לעסקאות לשחרור מחבלים תמורתו.

בן זוסמן ז"ל הובא למנוחות בבית העלמין הצבאי בהר הרצל בירושלים. זכרו מונצח באתרי ההנצחה של צה"ל ובמקומות נוספים, כמופת של מסירות, אהבת הארץ ונתינה.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי שבן זוסמן ז"ל היה אדם מיוחד עם ערכים חזקים של מסירות, ציונות ואהבת הזולת.

# data[].attributes.body
רס"ל סיון ווייל, מרעננה, לוחם ביחידת אגוז, עוצבת הקומנדו, נפטר מפצעיו לאחר שנפצע בקרב בדרום רצועת עזה ב-29.03.2024. בן 20 בנופלו.

סיון גדל ברעננה בבית של עולים סיון היה ילד שקט ביישן ועדין שאהב ספורט הוא התעניין בכל סוגי הספורט ואהב לצפות במשחקי כדורסל ולשחק במשחקי מחשב של כדורגל וכדורסל. הוא התנסה בכל מיני ענפי ספורט עד שבתיכון התחיל לשחק כדורסל והיה שחקן מצטיין.

בשנת 2020 סיון החליט שהוא רוצה לעשות שירות משמעותי והתחיל להתאמן בכושר קרבי בקבוצת אקסלנט והתאמן קשה והשקיע עד שלבסוף אחרי מיונים וגיבושים התגייס ליחידת אגוז, סיון היה לוחם נחוש מקצועי ומדויק דאג לעודד את חברי הצוות ולהרים את המורל וכולם כינו אותו השמש של הצוות.

סיון מתואר על ידי חברים ומשפחה כיפה תואר ומלא בשמחת חיים לא משנה מה קורה.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
סיון שירת עם אח שלי עמית אולמן באותו הצוות והיה אחד מהחברים הכי טובים שלו מצורף הספד שאח שלי כתב בשבילו. https://postimg.cc/DSgTbWTK

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
אני למדתי מסיון שלא משנה כמה דברים קשים תמיד לחייך לא משנה מה. בנוסף, למדתי ממנו "לעשות הכי הרבה בהכי פחות רעש" כמו שכתוב על הסטיקר שלו ולעשות כל מה שאני צריך בלי להתלונן. 

# data[].attributes.headline
ליבי כהן- מגורי 

# data[].attributes.subject
ליבי כהן- מגורי 

# data[].attributes.body
ליבי כהן- מגורי ז״ל נפלה ב-7.10.23. בת 21 בנופלה.

ליבי שירתה כסמלת מבצעים (סמב״צית), ובהמשך יצאה לקורס קצינים. היא שירתה כמנהלת לחימה בפיקוד הדרום, ולאחר מכן כעוזרת קצין אג״ם בחטיבה מרחבית יואב. ליבי הייתה גאה לשרת את המדינה ואהבה את הצבא.

לאחר סיום שנת הקבע ליבי נסעה לטיול של שבעה חודשים בדרום אמריקה, שם התאהבה בברזיל, למדה לרקוד סלסה, והתנדבה באיי גלפגוס. ליבי הייתה אחות תאומה לתומר ואחות גדולה למאיה. מגיל צעיר התבלטה בשמחת חיים, אהבת אדם ובעלי חיים, ומלאת חוש הומור. היא התחילה לרכוב על סוסים מכיתה א׳ וזכתה במספר תחרויות קפיצות יחד עם הסוס שלה, סבסטיאן.

ב-7 באוקטובר, ליבי השתתפה במסיבת הנובה ונרצחה בטבח האכזרי שהתרחש שם. בדקות האחרונות לחייה, הצליחה לדבר עם אמה, שלי, ששמעה את הירי שהביא למותה.

היום, משפחתה וחבריה ממשיכים להנציח את זכרה בדרכים שונות, ומבקשים מהציבור לזכור את ליבי כאדם מלא שמחה, טוב לב ונתינה.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
לזכרה של ליבי, הופק סרטון מרגש המספר על חיה: https://youtu.be/C7qx57NN6Bw?si=FipQbZH0ag-RskIR

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי מליבי שהיא אדם שהוא גם חזק וגם רגיש, גם לוחם וגם מלא באהבה. היא הראתה מה זה אומץ אמיתי, לא רק מול אויב, אלא גם בלבחור לחיות בטוב, לעזור לאחרים, ולא לפחד לאהוב עד הסוף. ליבי חיה את החיים עד הרגע האחרון, עם לב פתוח, שמחת חיים, ורצון אמיתי לעשות טוב. דרך הסיפור שלה למדתי כמה חשוב להיות בן אדם טוב, אמיתי, ושמח במה שיש.

# data[].attributes.headline
עמית צדיקוב 

# data[].attributes.subject
עמית צדיקוב 

# data[].attributes.body
״החיים הם תענוג, אז תחייכו״

סמ"ר עמית צדיקוב, מבית דגן, לוחם בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים. נפל בקרב בדרום רצועת עזה ב-24.8.24. בן 20 בנופלו.

עמית למד מכיתה ז’ עד י”ב בבית הספר החקלאי מקווה ישראל בחולון, והיה פעיל חברתית הן בבית הספר והן בתנועת הצופים. הוא היה חובב ספורט, שיחק כדורסל במכבי בית דגן וגלש גלים. בנוסף, הייתה לו אהבה גדולה למוזיקה, במיוחד לראפ ישראלי.

בגיל 15 החל לצאת עם בת זוגו, מיה, והם היו יחד עד יום נפילתו. עמית התגייס ולאחר טירונות ואימון מתקדם, יצא לקורס חובשים קרביים, סיים אותו בהצלחה וחזר לצוותו. לאחר שלושה שבועות של אימונים מתחילת המלחמה, נכנס לעזה יחד עם פלוגתו והיה בפעילות רצופה במשך 10 חודשים, במהלכם טיפל והציל פצועים רבים.

בהספד שנשאה אימו סיגל היא אמרה: “עמיתי שלי, הדובדבן בקצפת שלי, מהכניסה הראשונה שלך לעזה פחדנו מהרגע הזה… נכנסת לחיינו בהפתעה, ויצאת בסערה”.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
עמית היה דמות מעוררת השראה במסירותו ובאהבתו לאנשים סביבו. הוא היה אדם חברתי ופעיל בקהילה, חובב ספורט ומוזיקה ובלט באהבתו לחיים. השירות הצבאי שלו כלוחם בצנחנים מעיד על אומץ, תחושת שליחות ונכונות לתרום למען המדינה. מהסיפור של עמית אפשר ללמוד על החשיבות של נתינה, עמידה באתגרים והתמסרות לערכים של חברות ואחווה. הזיכרון שלו מהווה השראה לא רק כחייל אמיץ אלא גם כאדם שאהב את החיים וידע לשלב בין אחריות אישית להנאה ולחברות אמת.

# data[].attributes.headline
נווה יאיר אסולין 

# data[].attributes.subject
נווה יאיר אסולין 

# data[].attributes.body
נווה גר ביישוב כרמית שבנגב, שירת בחטיבת כפיר ונפל בקרב בג׳באליה שבצפון הרצועה ב-11.11.2024. בן 21 בנופלו.

נווה היה מאז ומתמיד לוחם. זאת הייתה המהות שלו מילדות. הוא היה ילד חייכן, דעתן, תמיד רדף צדק ועשה הכול למען כולם בלי לבקש תמורה. החלום שלו היה להיות אדריכל. הייתה לו נפש של אמן ואפילו רצה לארגן מסיבה לאחר שחרורו מצה״ל ולהתחיל את חייו בלימודי אדריכלות. נווה דאג להפיץ אהבת חינם בכל מקום ותמיד שם את האחר לפניו. מהות הלחימה של נווה הייתה למען החטופים והחזרתם והיה לו חשוב להחזיר את הכבוד והביטחון למדינה שלנו. הוא אהב מאוד לטייל בארץ ובמשך שנותיו בישיבה שלמד בה חלם לעשות שירות משמעותי ולהגן על מדינת ישראל.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
 המכתב שהותיר סמ״ר נווה יאיר אסולין הי״ד לאחר נפילתו בקרב https://www.now14.co.il/article/1054150

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
אפשר ללמוד מנווה הרבה משמחת חיים שלו והאהבה שלו למדינה, מהאופטימיות וההקרבה שלו למולדת ולחטופים. הוא תמיד שם את הסביבה שלו במקום הראשון לפניו. נווה היה ממוקד מטרה וזה משהו מוערך כיוון שידע לתכנן את חייו וידע במה הוא רוצה לעסוק כבר מגיל קטן ותמיד פעל וחי בגישה אופטימית ובריאה בכל תחום בחייו.  

# data[].attributes.headline
ראם מאיר בטיטו 

# data[].attributes.subject
ראם מאיר בטיטו 

# data[].attributes.body
ראם מאיר בטיטו נפל ב-7.10.23 במוצב כיסופים. בן 19 בנופלו.

כשנולד התגורר ראם עם אמו בעיר עפולה, ואת שנת חייו הראשונה בילה עם סבתו.

ראם התגייס לקורס טיס מיד לאחר סיום לימודיו ולאחר חצי שנה הועבר לגדוד 51 בגולני. באותה השבת השחורה, ראם היה בכיתת הכוננות של מוצב כיסופים כאשר הוא וציוותו היו הכוח הראשון שנתקלו בחוליות המחבלים בסמוך לגדר ההפרדה. לאחר לחימה של שעות ארוכות נגד מאות מחבלים, ראם וחייליו נאלצו לחזור למוצב כדי להתחמש, ראם יצא להילחם בגבורה עם חבריו הלוחמים ונפל מפגיעת פצמ"ר ביחד עם אורי שני המ"מ שלו, הי״ד. ראם נלחם בגבורה ונפל כגיבור ישראל בהיותו בן 19 בלבד. החלום שלו היה להיות משפיע בחברה הישראלית ולפקד על חיילים בשדה הקרב. שבוע אחרי נפילתו ראם היה אמור להתחיל קורס מפקדים ולאחר מכן לצאת לקצונה.

בדרך למוצב, ראם הבין שהוא חייב להתקשר לאימו פעם אחת אחרונה. את השיחה של ראם עם אימו דיקלה, לרבים מאיתנו יצא לשמוע. גם אלו שלא זכו להכיר אותו, למדו על כמה מיוחד וטוב לב היה ראם. באומץ, ובשקט העדין שלו, ראם אמר: "אני אוהב אתכם, ומתנצל אם פגעתי בכם". זו הייתה השיחה האחרונה שלו עם משפחתו. בשיחה חיזקה האם את ראם וחילופי הדברים בין השניים הרטיטו לבבות רבים. בתום השיחה, ראם יצא להילחם עם חבריו על מוצב כיסופים.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
שיחה אחרונה של ראם עם אימו:  https://youtu.be/-LB1oGZvjWU?si=tJyKyDLp1YawVwjk קישור לשיר שנכתב על ראם ״סיפורי מלחמות״ https://youtu.be/KK4M_sXIH0Y?si=hC8QGC2gUhnWjIO- 

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי על ראם שהוא היה מוכן לעשות הכל למען המדינה, הוא נרתם למשימה שלו. למדתי כמה אמא שלו הייתה בשבילו קרובה וחשובה דרך השיחה האחרונה שלהם

# data[].attributes.headline
ניתאי מטודי 

# data[].attributes.subject
ניתאי מטודי 

# data[].attributes.body
רס"ל ניתאי מטודי ז”ל היה לוחם במילואים,שנפל בקרב ברצועת עזה ב-23.8.24. בן 23 בנופלו.

ניתאי היה נער פעיל ומעורב בקהילה, שימש כמדריך בתנועת הצופים ואהב את העיר שבה גדל. הוא למד בבית ספר תיכון באשקלון והיה אהוב על חבריו בזכות אופיו החם והחיובי. ניתאי שירת כלוחם בגדוד הסיור 6310 של חטיבת ירושלים, תפקיד שדרש ממנו כושר פיזי גבוה, התמדה ומסירות רבה.

הוא היה חלק מכוח מילואים שהוקפץ ללחימה במהלך מבצע ברצועת עזה, שם נפל בקרב תוך מילוי תפקידו.

חברים לנשק ובני משפחה סיפרו שניתאי היה לוחם אמיץ ובן אדם יוצא דופן, שתמיד דאג לחבריו ונלחם בעוז על ערכיו.

אימו, לרה מטודי, שיתפה ברשתות החברתיות את תחושותיה הקשות ואת גאוותה בבנה, וסיפרה על אהבתו הרבה לחיים ולמדינה.

קהילת אשקלון ערכה עצרת זיכרון לזכרו, ואנשים רבים הגיעו לחלוק כבוד אחרון.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
ניתאי היה מחובר לעירו אשקלון, לחבריו ולמשפחתו. הוא גדל על ערכי אהבת הארץ והקהילה. שירת כלוחם בחטיבת ירושלים והיה נכון להקריב את חייו למען ביטחון המדינה. היה מדריך בצופים, מה שמעיד על יכולות מנהיגות ורצון לעזור לאחרים. בחר לשרת כלוחם בתפקיד מאתגר ומסוכן, מה שמעיד על אומץ ונחישות. לפי הסיפורים עליו, ניתאי היה אהוב ומוערך בקרב חבריו, תמיד עם חיוך ואנרגיה חיובית. מותו של ניתאי מזכיר לנו את חשיבותם של ערכים כמו מסירות, חברות ואהבת הארץ.

# data[].attributes.body
סמ"ר יואב פפר, מהרצליה, לוחם בסיירת נח"ל, נפל בקרב בצפון רצועת עזה ב-13.1.2025. בן 19 בנופלו.
יואב היה אדם בעל תחושת שליחות עמוקה עם מחויבות לחברה ולמדינה. עם סיום לימודיו הוא הצטרף לצה"ל ושובץ ליחידת מגלן, יחידת עילית של צה"ל. במהלך שירותו הצבאי, יואב היה ידוע כאדם אחראי, חכם ומסור, שלחם תמיד בחזית והוביל את חבריו לקרב. בסופו של דבר, במהלך המבצע בעזה, נהרג יואב בתקרית קרבית. מותו הותיר חור עמוק אצל משפחתו, חבריו וכל מי שהכיר אותו. לאורך השנים, משפחתו וחבריו דיברו על יואב כאדם עם הרבה תשוקה למטרותיו, אחד שהיה תמיד נכון לעזור לזולת ולסייע במצבים קשים. סיפורו של יואב הוא סיפור של אדם שבחר להיות חלק מההגנה על מדינת ישראל ונפגע במהלך שירותו הצבאי. משפחתו ומורשתו נשארו חיים דרך פעילויות חינוכיות לזכרו, ובאמצעות עמותות שמקדמות ערכים של אהבת הארץ והחברה.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
אדם גדול וצנוע שכולם אהבו. מסופר עליו שהוא היה הן אדם אמיץ בגדול. סיפור קורע לב. יהיה זכרו ברוך.

# data[].attributes.body
סמ"ר עידו גדל בגני תקווה. הוא שירת בחטיבת הנח"ל. נפל

סמל ראשון עידו שמיח נפל בקרב בצפון רצועת עזה ב-7.1.2025. בן 20 בנופלו.

עידו נולד וגדל באור יהודה עד כיתה ג’, ואז עבר לגני תקווה שם בנה את חייו. הנשמה של עידו הייתה מחולקת לשניים, מצד אחד היה חנון של מדעי המחשב, ומצד שני מגניב עם אהבה להרפתקאות וגיאוגרפיה. הוא תמיד חיפש את האופק הבא, את הדבר הבא.

בתקופת הקורונה כשהיה בכיתה י׳א עידן לא פחד, ולקח סיכון. הוא ואחיו התאום פתחו עסק לפיצות כשהם צעירים, חסרי ניסיון, אבל מלאים באמונה ותעוזה. כל גני תקווה והאזור הכירו את העסק. בנובמבר 2022 התגייס עידו לסיירת נחל ותוך זמן קצר הפך לדמות משמעותית - סמל, מפקד כיתה, חובש ולוחם. לעידו היו הרבה תחביבים ופעילויות- הוא ניגן בגיטרה, רכב על אופנועים, והיה בעל רישיון לצלילה. עידו כל הזמן חיפש הזדמנות לחוות את העולם בצורה אחרת ותמיד דחף את עצמו לגבולות חדשים.

הוא גדל בבית של עשייה ושליחות, בן לאב ששירת כסגן אלוף בתקשוב. הוא תמיד היה שם עבור אחרים, גם כשיצא לרגילה - השקיע את הזמן לעזור לחיילים שלו למצוא ציוד, נעליים, כל מה שהיה חסר להם.

כשהיה בכיתה י’ הדריך בצופים שם העביר ערכים של מנהיגות, אחראיות ונתינה. כבר אז הוא היה דמות מעורבת בקהילה שתמיד היה שם עבור החברים שלו והצוות שלו.

ב-7 בינואר 2025 נפל עידו בצפון הרצועה, אך כל מי שהכיר אותו יודע שהוא ייזכר תמיד בזכות הנתינה, האכפתיות והחיוך שלו.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
בזכות הנתינה, האכפתיות והחיוך שהיו תמיד איתו, עידו לא היה רק גיבור בצבא, הוא היה גיבור בחיים. יהי זכרו ברוך❤️‍🩹

# data[].attributes.headline
סרן רועי נהרי

# data[].attributes.subject
סרן רועי נהרי

# data[].attributes.body
סרן רועי נהרי ז"ל נפגע במהלך קרב ב-7.10.23 ונפטר מפצעיו ב9.10.23. סיפורו מובא בהמשך.

משפחתו של רועי נהרי ז"ל מספרת שרועי היה ילד מיוחד ומוקף בחברים, שבלט בכל תחום שעסק בו. החיוך הכובש שלו האיר כל חדר.

רועי היה מפקד מדהים בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים שהחיילים שלו העריצו אותו. למרות כל אלו, הוא היה אדם צנוע.

ב07/10/2023 רועי הוקפץ עם הצוות שלו לחוף זיקים, הם ראו מראות קשים, טיפלו במי שיכלו והמשיכו משם לכפר עזה.

כשהגיעו לכפר עזה נתקלו במחבלים רבים שחדרו ליישוב (64 מחברי הקיבוץ נרצחו, 7 מאנשי כיתת הכוננות ועוד לוחמים רבים נהרגו, 19 מחברי הקיבוץ נחטפו כשחמישה מהם, נכון לכתיבת שורות אלו, עדיין שם).

הצוות של רועי הצליח להרוג מחבלים רבים ולהציל משפחות ששהו בממ״דים במשך שעות ארוכות. חייליו מספרים שלא הסכים לעצור לרגע, היה לו אופי של מנהיג.

כשסיימו בכפר עזה הם קיבלו פקודה לנסוע לבארי ששם 1 מכל 4 אנשים נרצח או נחטף לעזה.

לפני שיצאו מכפר עזה גילו שנותר עוד בית אחד שבו שהו מחבלים. לרועי היה ברור שהוא הראשון לפרוץ פנימה. רועי והצוות שלו ניהלו קרב מול המחבלים שבמהלכו ירו ברועי בלסת. בעודו על הרצפה סימן ללוחמיו להישאר חזקים ולהמשיך להילחם. הוא פונה במסוק כשמצבו הוגדר קל, אך לאחר יומיים רועי נהרג ממוות מוחי בגיל 23.

רועי חתם על כרטיס אדי ובמותו איבריו נתרמו לחמישה אנשים שניצלו בזכותו-

ליבו הושתל בגבר בן 63

ריאותיו הושתלו בגבר בן 72

הכבד הושתל באישה בת 44

כליה אחת הושתלה יחד עם הלבלב באישה בת 29

כליה שנייה הושתלה באישה בת 61

רועי הותיר אחריו הורים, אח תיאום ששירת איתו כקצין בחטיבת הצנחנים ועוד שני אחים קטנים.

יהי זכרו ברוך.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
מסיפורו של סרן רועי נהרי ז”ל אפשר ללמוד מהי מנהיגות אמיתית — כזו שנובעת לא ממעמד או דרגה, אלא מצניעות, אומץ לב ואהבת אדם. רועי לא היסס להיכנס ראשון אל תוך הסכנה, להילחם על חיי אחרים ולהיות עוגן של עוצמה ותקווה עבור לוחמיו. גם ברגעיו הקשים ביותר, המשיך להוביל, לעודד ולהילחם. במותו, כמו בחייו, המשיך לתת — כשבחר לתרום את איבריו ולהציל חיים. הוא מזכיר לנו מהי שליחות, מהי אהבת הארץ ומהי נתינה שאין לה גבול. דמותו של רועי היא השראה לדור שלם – לחיות ולנהוג מתוך ערכים, אחריות ואמונה בדרך

# data[].attributes.body
סרן שיר אילת ז"ל הייתה מפקדת הבכירה של התצפיתניות במוצב נחל עוז ושם נפלה ב-7.10.23. בת 20 בנופלה.

שיר גדלה והתחנכה במושב כפר שמואל. היא הייתה מדריכה בתנועת נוער במכבי צעיר.

שיר התגייסה ב-2021 ושירתה במערך הגנת הגבולות של חיל האיסוף הקרבי. היא עברה קורס תצפיתניות, הוצבה במוצב נחל עוז ושירתה שם כמה חודשים עד שנשלחה לקורס מ"כיות ומשם המשיכה לקורס קצינים. בתפקידה הראשון כקצינה הוצבה במחנה סיירים ומשם הכשירה חיילות לתפקיד תצפיתניות.

אחרי כמחזור וחצי נבחרה בהמלצת המגד לפקד על חמ"ל נחל עוז. ביוני 2023 הוצבה בתפקיד שנחשב לאחד המורכבים ומתאגרים בגזרת עוטף עזה, תחת פיקודה היו כ-50 חיילות ושימשה להן כאם, כמפקדת וכחברה. בגישה הפיקודית שלה היא לא ראתה אותן כחיילות שצריכות לציית לכל פקודה שלה אלא כשותפות לדרך. היא בילתה איתן שעות בחמ״ל, שאלה לדעתן, התעניינה, ביקשה להבין מה ניתן לשפר, מה יגרום לאווירה טובה בחמ״ל ועוד.

ב-7 באוקטובר מחבלי חמאס השתלטו על מוצב נחל עוז שבו שיר שירתה. מהרגע בו הם זיהו את המחבלים בגדר, שיר ניהלה את החמל ביד רמה, בקור רוח ובתושייה יוצאות דופן. תוך כדי ניהול הלחימה שיר לא הפסיקה לדאוג לחיילות שלה, להרגיע אותן ולהצחיק אותן. לאחר שעות של לחימה, תקפו המחבלים את החמ"ל ושיר נפלה בקרב. מאיה, אחת החיילות שניצלו מהחמ״ל, סיפרה: ״אין מספיק מילים לתאר את האומץ ואת הנחישות שהיו לה באותו יום. היא רק שאלה איך אנחנו ותוך כדי כל הבלגן הזה היא הצליחה להרגיע את כולנו, להרוג מחבלים ולנהל את כל הלחימה.

רובנו בכינו, אבל היא לא בכתה. היא לא נתנה לזה לעצור אותה אפילו לשנייה מלתפקד ולעשות את העבודה בצורה הכי טובה שיש".

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
משיר אילת למדנו על תעוזה, אומץ רוח ומנהיגות. הבנו שהיא הייתה בן אדם חיובי, מאושר בחלקו, רודף אחרי המטרות שלו ועושה הכול בשביל לצלוח אותן. 

# data[].attributes.body
סמ"ר עידו עובדיה זנו שירת בחטיבת גבעתי. נפל ב- 9.12.2024 בקרב בעזה. בן 20 בנופלו.

עידו שירת כלוחם וחובש קרבי בחטיבת גבעתי, בגדוד שקד, והקדיש את חייו למען העם והמדינה.

למרות שהיה פטור משירות קרבי בשל בעיה רפואית, התעקש להתגייס כלוחם והקדיש את חייו להצלת אחרים. עידו היה תושב יהוד-מונוסון, גולש נלהב, אדם של אנשים, שניחן ביכולת נדירה לחבר בין עולמות.

עידו היה הרבה יותר מלוחם הוא היה בן מסור, חבר נאמן ואדם שהביא אור ושמחה לכל מי שהכיר.

עידו סבל מבעיה ביד אך זה לא מנע ממנו להמשיך להילחם. בכל הרגעים הכי קשים שהיו לו הוא תמיד ידע לא לחשוב רק על עצמו, הוא היה מרים את כולם, הוא היה תומך בכולם.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
קישור לטיקטוק- https://www.tiktok.com/@remember_ido_zano?_t=ZS-8vC7P1sjVKR&_r=1                                                                                    קישור לסרטון ביוטיוב- https://youtu.be/5rdl-t1h9ao?si=3EeZe4KbhsTxbdaK

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדנו מעידו שאם יש לנו מטרה אז צריך להילחם כדי להשיג אותה לא משנה איזה מכשולים או מגבלות יש בדרך. בנוסף, למדנו על הדרך ארץ של עידו, שתמיד צריך לעזור לחברים, לזולת, לחשוב על אחרים במיוחד ברגעים הקשים, שהכי קשה לראות את האנשים שמסביבנו ולתמוך בהם למרות הקושי.

# data[].attributes.body
סרן רואי מילר ז"ל, מהרצליה, מפקד מחלקה בגדוד רותם, חטיבת גבעתי, נפל ב-3.6.24 בקרב בצפון רצועת עזה, בן 21 בנופלו.

רואי נולד בתל אביב, בנם האמצעי של אריאלה ונתי, ואחיהם של איתי ודריה.

רואי היה יפה תואר, יחיד סגולה שהצטיין בכל תחום שעסק בו ולא התפשר על שום דבר. כל דבר שעשה היה מלווה תמיד בנועם הליכות, בחיוך ובקלילות. תמיד הוא היה עטוף בשמחה אמיתית וטהורה שסחפה את כל הסביבה.

רואי היה אלוף ישראל בג'ודו, ובביתו יש עשרות מדליות מתחרויות בהן זכה במשך השנים. במקביל הוא גם הצטיין בלימודים, סיים את התיכון עם בגרות ב-40 יחידות בהצטיינות יתרה, ואפילו הגיע למקום השני בחידון התנ"ך המחוזי.

לרואי לא היה פרופיל קרבי, אך הוא התעקש להתגייס לקרבי ועשה כל מה שאפשר כדי שיאפשרו לו להעלות את הפרופיל וכך היה. רואי התגייס לחטיבת גבעתי. במהלך השירות גם יצא לקורס מ"כים ובהמשך לקורס קצינים.

רואי קיבל מחלקה של חיילים מבתים חרדים עם אתגרים מורכבים, אך הצליח לגרום לכל אחד מהם להאמין בפוטנציאל שלו ולהוציא את הייחודיות שבו.

רואי תיפקד כמפקד נחוש המכשיר לוחמים ויחד עם זאת הוא היה גם כמו אבא הדואג גם לכל שאר התחומים, וכך גם בחופשות המועטות מהצבא נסע רואי ברחבי הארץ לבדוק היכן גרים חייליו, מה התנאים ואיך ניתן להשלים להם חוסרים.

ב-7 באוקטובר הוקפץ רואי עם חייליו לכפר עזה ובעוז רוח של גיבורים הצליחו לחלץ ולהציל עשרות אנשים, נשים וילדים. ומשם המשיך לתשעה חודשים בעזה. על אף שהתבקש לצאת באמצע הלחימה להכשיר דור חדש כסמ”פ בבא"ח, רואי סירב בנחישות ודרש להמשיך בלחימה עם חייליו.

בתאריך 3.7.2024 בצהרי היום בשג'אעייה, זיהה רואי שמחבלים חדרו למגנן, וללא שהיות רץ ראשון וחתר למגע מולם. בפעולה זאת הציל עשרות חיילים במגנן, אך גם נפל שם. האירוע התרחש שלושה ימים לפני שעתיד היה לסיים סבב לחימה אחרון ולקבל פלוגה חדשה כסמ״פ, ושובע לפני יום הולדתו ה-22.

רואי נהג להגיד לחייליו “תמיד תזכרו מה ה"למה” שלכם, למה אתם פה”, זה מסר לחיים שהותיר לכולנו.

יהי זכרו ברוך, גיבור ישראל🕯️

שנהיה ראויים.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
קודם כל, בחרנו ברואי ז"ל כיוון שהוא היה חבר טוב וחבר לפלוגה של אח של הילי, והיה לנו חשוב לבחור דווקא בו ולהנציח אותו בשל קרבתו שלו אלינו. כמו כן, אנו מתחברות למשפט שאמר רואי וצוין למעלה שכן זהו משפט בעל משמעות גדולה. למדנו על השמחה שלו ועל כך שהוא דאג לאנשים אחרים על פניו. ראיית האחר וטובתו היא ערך חשוב.

# data[].attributes.body
סמ"ר יובל שהם, בן 22 מירושלים, היה לוחם שריון בגדוד 9 של עוצבת ‘עקבות הברזל’ (חטיבה 401). נפל ב-29.12.24 במהלך פעילות במצעית בצפון רצועת עזה. בן 22 בנופלו.

יובל תואר על ידי משפחתו וחבריו כאדם סקרן, בעל תשוקה לידע, ואדם שחתר למצוינות בכל תחומי חייו. הוא היה ידוע באהבתו לספרים ובשאיפתו להבין לעומק את הנושאים שעסק בהם.

יובל התגייס לחיל השריון ושירת בגדוד 9 של חטיבה 401, הידועה בכינויה ‘עקבות הברזל’. הוא הצטיין כלוחם מסור ואמיץ, והיה אהוב ומוערך על ידי מפקדיו וחבריו לנשק. במהלך שירותו, השתתף בפעולות מבצעיות רבות והפגין מקצועיות ונחישות. ביום נפילתו, היה מעורב בתאונה מבצעית שאירעה כתוצאה מצידוד טנק בצפון רצועת עזה.

בנוסף, יובל היה חבר קרוב של הרש גולדברג-פולין, שנחטף ונרצח על ידי חמאס, והקדיש מאמצים רבים בניסיון לאתרו במהלך הפעילות ברצועת עזה. יובל גדל והתחנך בירושלים, והיה בוגר בית הספר התיכון הימלפרב בעיר (יחד עם הירש גולדברג פולין וענר שפירא) והיה לחלל העשירי מבין בוגרי בית הספר שנפלו במלחמת ‘חרבות ברזל’.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
יובל שהם היווה דוגמה למנהיגות, אומץ לב ומסירות אין קץ למדינת ישראל. הוא לימד אותנו את חשיבות הרעות, הנכונות להקרבה למען המולדת, והשאיפה המתמדת לידע ולהבנה.

# data[].attributes.body
סמ״ר יהב הדר, מכפר תבור היה לוחם בסיירת הנח״ל. ב-13.1.2025 נפל בקרב בצפון רצועת עזה. בן 20 בנופלו.

שרון, אמא של יהב, סיפרה עליו: ״הוא היה ילד צנוע מאוד. לא רוצה תשומת לב לעצמו, אבל הוא סיים קורס מ"כים והיה צריך לצאת בעצם להיות מ"כ. הוא ויתר על זה כדי להיכנס עם החבר'ה שלו חזרה לעזה כי היה חסר להם לוחם חוד נגב. הוא התנדב, הוא ויתר על להיות מ"כ בשביל להיכנס איתם. הצוות שם הוא כמו משפחה, הוא היה איתם שנה וחצי״.

"הוא תכנן לצאת לטיול הגדול. הוא ילד של טבע ואהב אופנועים. ריק עצום יישאר עכשיו. הוא מותיר שתי אחיות, הוא היה הילד האמצעי. היה לו אופי מיוחד, סוג של מלאך, וברגע אחד זה נגמר. אני בהלם, לא צפיתי את זה. אני הרגשתי שהוא מת, קמתי בבוקר ולא היה לי אוויר. כאילו מישהו נתן לי בוקס בגב. לא הצלחתי לנשום ואז סיפרו לנו - זה היה בדיוק הרגע שהוא נהרג".

יהב דאג להרגיע את המשפחה שלו בכל זמן הלחימה שלו בעזה, ולרגע לא נתן להם תחושה שהם צריכים לדאוג לו או לשלומו. אביו של יהב, אבי, סיפר על השיחות עם בנו במהלך המלחמה. "בכל השיחות אמרתי לו שיהיה ערני", אמר. "הוא היה מרגיע, הוא לא היה מספר לנו יותר מדי. הוא היה אומר ״הכול בסדר, אין שום דבר, תהיו רגועים, אנחנו ביחד שומרים האחד על השני״

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי שיהב היה צנוע, לא רצה תשומת לב. הוא ויתר על להיות מ״כ כדי להילחם בעזה, והקריב את עצמו למען המדינה. 

# data[].attributes.body
סמל ריף הרוש ז״ל מקיבוץ רמת דוד היה לוחם בהכשרה בבית הספר לקומנדו. ב-6.4.2024 נפל בקרב בדרום רצועת עזה. בן 20 בנופלו.

ריף היה ילד מיוחד, ילד עם קסם אישי, ילד שגורם לצחוק עד שכואבת הבטן, ילד עם לב ענק, אהבת חינם ונתינה אין סופית, ילד שנכנס עמוק ללב.

ריף אהב את הארץ והכיר אותה דרך הרגליים יותר טוב מכולם, אהב להתעסק בספורט, לתרום ולהתנדב בכל מקום שאפשר.

ריף היה החבר הכי טוב שבן אדם יכול לבקש לעצמו. הוא היה מלאך בדמות אדם.

ריף היה מלך בלייצר חיים, תהיו ריף ותחיו את החיים.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
https://www.instagram.com/reel/DCWuqQQoFPj/?igsh=YWozbmtiN3MyNmZv בסרטון אבא של ריף הרוש מספר על המרתון בניו יורק שהקדיש לריף לאחר נפילתו.״בשנה שעברה איכשהו נבחרתי לרוץ עם 'שלוה' במרתון ניו יורק, ריף ידע מזה ואחרי שהוא נהרג החלטתי שאני לא... החלטתי לוותר על זה. ואז ביום השלישי או הרביעי של השבעה, אחד מהחברים שלו לצוות שאל אותי: 'מה עם ניו יורק?'. לא כל כך הבנתי למה הוא שואל אותי ואמרתי לו, 'מה הקטע?'. התברר שיומיים לפני שריף נהרג, הם שמרו ביחד בעזה ודיברו כמה הם אוהבים לרוץ וכמה ספורט עושה להם טוב וריף, חצי מהשמירה דיבר עליי ועל המרתון וכמה הוא מבסוט והבנתי שאני לא יכול לוותר על זה. חזרתי לרוץ ומן הסתם המרתון הזה יוקדש לריף ול'שלוה'".

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
החיים שלנו יפים וקצרים ומלאים בהפתעות, תנצלו כל יום כאילו הוא היום האחרון.

# data[].attributes.headline
ארנון זמורה 

# data[].attributes.subject
ארנון זמורה 

# data[].attributes.body
רפ"ק ארנון זמורה ז"ל היה לוחם ימ"מ אשר נפל ב-8.6.24 במהלך מצבע לחילוץ שבויים בעזה. בן 36 בנופלו.

ארנון זמורה למד בנעוריו בתיכון הראל במבשרת ציון, עבד כמדריך צניחה ובגיל 28 התנדב לימ״מ.

ב-7 באוקטובר הוא נלחם בקרבות בעוטף עזה, בין היתר מול המחבלים שהגיעו לאזור יד מרדכי שבו נבלמה התקדמותם של עשרות מחבלי חמאס שהיו בדרכם צפונה, ובהמשך בבסיס נחל עוז ובקיבוץ בארי.

ראש המועצה, יורם שמעון, ספג לו ואמר כי הוא ייצג את ״הפנים היפות של החברה הישראלית, ומסמל יותר מכל את הערבות ההדדית הייחודית של עם ישראל ומדינת ישראל״.

ארנון זמורה היה לוחם וקצין ימ״מ ישראלי שנהרג במבצע זרעי קיץ לחילוץ חטופים ישראלים מרצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל. לאחר מותו הוחלט לשנות את שם המבצע ולקרוא למבצע החילוץ על שמו, ״מבצע ארנון״.

במהלך המבצע חולצו ארבעה חטופים נועה ארגמני, אלמוג מאיר ג'אן, אנדריי קוזלוב ושלומי זיו שהוחזקו במחנה הפליטים נוסייראת ברצועת עזה על ידי חמאס.

ב-11:00 בבוקר פשטו כוחות שב״כ וימ״מ יחידת הניוד המטכ״לית במקביל על שני מבנים במחנה, בגיבוי אש חיפוי של צה״ל ושחררו את ארבעת החטופים אשר נחטפו במהלך הטבח בפסטיבל הנובה (נועה ארגמני הוחזקה בנפרד משלושת החטופים האחרים). במהלך המבצע התקיימו חילופי אש כבדים בין הכוחות הישראלים לבין מחבלים ובמהלכם נפצע אנושות מפקד צוות ולוחם הימ"מ פק"ד ארנון זמורה שהיה חלק מכוח הפריצה הראשון. זמורה מת מפצעיו בבית החולים.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
קישור לכתבה על ארנון זמורה ז"ל ועל המבצע שלקח בו חלק ״מבצע ארנון״: https://www.mako.co.il/news-n12_magazine/2024_q3/Article-a3e5b55fecf4191027.htm

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי מארנון על היכולת הובלה, המסירות, הנאמנות לצוות שלו והביטחון שהוא הביא להם. אלה היו הערכים שאפיינו אותו בכל זמן בחיים ובמיוחד בצבא. הערכים שלו היו מה התווה לו את הדרך ובאו לידי ביטוי במעשיו. ארנון, כמפקדה כוח, הלך לפני הצוות שלו בביטחון וללא היסוס כי הוא בא בשביל מטרה אחת שהייתה לו והיא להציל את החטופים ולהחזיר אותם הביתה בשלום.

# data[].attributes.body
סמ”ר אופק (פוקו) ארביב, מירושלים, היה לוחם בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים. נפל ב־7.10.23 במהלך מתקפת הטרור הרצחנית בפסטיבל נובה. בן 21 בנופלו.

אופק תואר על ידי משפחתו וחבריו כבחור שמח, מלא אנרגיה ואהבה לחיים. הוא היה ידוע כחבר נאמן, אהוב על סביבתו, חדור תחושת שליחות וערכים חזקים של אחריות, רעות ואומץ.

הוא גדל והתחנך בירושלים, בוגר תיכון “טדי קולק”. לאחר גירושי הוריו התגורר עם אימו ואחותו בר, ושמר על קשר הדוק עם כלל בני המשפחה המורחבת.

אופק שירת כלוחם בחטיבת הצנחנים והיה ידוע במסירותו, בגבורתו ובמקצועיות שהפגין לאורך כל שירותו. ביום בו נפל, שהה בפסטיבל נובה בדרום וניסה להימלט יחד עם שתי חברותיו, קורל ישראל ואדר בוזגלו. במהלך בריחתם נתקלו פעמיים במחבלים חמושים. אופק נלחם על חייו תוך שהוא מגן על חברותיו, אך נפצע באורח קשה ונהרג. השתיים הצליחו לשרוד ולהיחלץ בהמשך.

לאחר מותו, התקיימו טקסים רבים לזכרו – ביניהם שיירת אופנועים בבת ים, לזכר חלומו לצאת למסע אופנועים עולמי אחרי שחרורו. אביו, ניסים, סיפר על תוכניותיהם המשותפות לטיולים בעולם – מסעות שהפכו כעת למסעות זיכרון.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
מאופק למדתי מהי רעות אמיתית. היכולת שלו להילחם עבור אחרים גם ברגעים הקשים ביותר, מראה על לב ענק ואומץ שלא ניתן ללמד – רק להעריץ. הוא לא חשב על עצמו קודם, אלא על החברות שהיו איתו – זו עדות לרוח של לוחם וחבר אמיתי.

# data[].attributes.body
רס"ן יאיר כהן ז"ל היה ממלא מקום מפקד פלוגה בגדוד 630 בחטיבה הדרומית, נפל בקרב בדרום רצועת עזה ב-12.2.24. בן 30 בנופלו.

יאיר היה אמור להיות בבית ולהשתחרר מהמילואים כמה ימים קודם אחרי שהתייצב ושירת במשך 4 חודשים מאז ה-7 באוקטובר, אבל המ״פ שלו נפצע והוא תפס את הפיקוד על הפלוגה והחליף אותו גם באותו מבצע חשוב שבו יאיר והצוות נכנסו לבניין ממולכד ומהדף הפיצוץ הוא נהרג. כשבועיים לפני תחילת המלחמה יאיר התחתן עם מעיין, ובמהלך חייו יאיר עבד בתור מהנדס בניין.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
סרטון שמסביר מי היה יאיר עבור האנשים בחייו https://youtu.be/uSG2E-40txY?si=7ktKjktYIsA942TM

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
מהסיפורים על יאיר ומהתיאורים של המשפחה אפשר להבין שיאיר היה מנהיג מלידה בענווה ובחן, תמיד היה נרתם ראשון לכל משימה ונתן מעצמו לאחרים וגם לאחר שהוא רק התחתן היה לו חשוב להגן על המדינה ולשמור על חייליו.

# data[].attributes.attachment_link.title
יאיר-כהן-ז-ל

# data[].attributes.headline
עומר נאוטרה 

# data[].attributes.subject
עומר נאוטרה 

# data[].attributes.body
סרן עומר מקסים נאוטרה ז"ל היה חייל בודד שעלה מלונג איילנד בארצות הברית כדי להתגייס לצה״ל. הוא היה מפקד מחלקת טנקים בגדוד 77 חטיבה 7. נפל ב-7.10.23 וגופתו נחטפה לעזה בידי החמאס. בן 21 בנופלו.

עומר ואחיו למדו בבית ספר יהודי בארצות הברית והוא לקח חלק פעיל בקהילה היהודית סביבם. בסיום התיכון בחר עומר לעשות שנת מכינה בארץ במכינת ״גליל עליון״. אמנם לעומר לא הייתה חובת גיוס כמובן אך למרות זאת הוא וויתר על הלימודים בקולג׳ כדי להתגייס לצה״ל.

בשבעה באוקטובר הוא קפץ עם צוות הטנק שלו, צוות 3, לגדר המערכת בגבול כשלצידו התותחן רב״ט נמרוד כהן, (שעדיין מוגדר כחטוף), הטנק שלהם עלה באש והמחבלים הוציאו אותם משם וחטפו אותם, עומר נפל בשביעי באוקטובר ונכון לכתיבת שורות אלה גופתו מוחזקת בעזה.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
 ראיון עם הוריו של עומר נאוטרה: https://youtu.be/3SkpgFWXgcU?si=f50sHlZncJAMM3FZ

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי מעומר כמה הארץ שלנו חשובה וכמה האהבה לארץ משמעותית, עומר היה מוכן לעלות לישראל ולוותר על לימודים בקולג׳ כדי להיות חלק מהלוחמים בצה״ל, דבר זה עלה לו בחייו. זה מראה כמה ישראל חשובה לו ולדעתי כולם צריכים ללמוד ממנו ולקחת השראה מהאומץ שלו ומהרצון שלו לתרום, להיות משמעותי ולהגן על הארץ גם אם זה אומר לקחת סיכונים גדולים. 

# data[].attributes.headline
יהונתן אלישע לובר 

# data[].attributes.subject
יהונתן אלישע לובר 

# data[].attributes.body
סמ"ר יהונתן ז"ל היה לוחם בחטיבה 179 שנפל במהלך קרב בדרום רצועת עזה ב- 25.12.2023 בן 24 בנופלו.

יהונתן היה ידוע כאדם אמיץ ומסור, עם הלב הכי טוב בעולם שעמד על ערכיו ותמיד חיפש משמעות נוספת לחייו.

בנופלו הותיר אחריו אישה כשהיא בהריון מתקדם וגם את בנו הבכור בן העשרה חודשים. כחודשיים לאחר נפילתו, נולד בנו השני.

אביו של יהונתן, חגי לובר כתב לאחר לידת נכדו ״בבקשה מכם עם ישראל, אל תחשבו על ה-'אין', אל תחשבו על ה'אין אבא', על ה'אין מי שירים אותו על הכתפיים', על 'האין מי שירקוד איתו בשמחת תורה'. אל תחשבו על ה'אין בבר מצווה, בלימודי אבות ובנים, בליווי לחתונה, או סתם בטיול של כיף'. תחשבו על ה-'יש'. יש תינוק מתוק .יש המשך ליהונתן. יש את מי לאהוב. יש מי שיזכור שיזכיר שיזכר. יש מי שיאמר קדיש. יש המשך צמיחה ותקוה לעם המופלא הזה".

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
כתבה על יהונתן ז"ל והברית שערכו לבנו שנולד לאחר נפילתו: https://www.youtube.com/watch?v=SbYa3h0G1QU&ab_channel=C14

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
לפי מה שקראנו על יהונתן אפשר להבין שהוא לא בזבז את החיים וניסה כמה שיותר לחוות אותם עד הסוף בנוסף אפשר להבין שהוא תמיד פעל מתוך לב גדול וטוב.

# data[].attributes.headline
אליהו משה צימבליסט 

# data[].attributes.subject
אליהו משה צימבליסט 

# data[].attributes.body
סמל אליהו משה שלמה צימבליסט ז"ל היה לוחם בגדוד 601, עוצבת 'עקבות הברזל' (401). נפל ב- 15.6.2024 בדרום רצועת עזה בן 21 בנופלו.

אליהו נולד בארצות הברית. בשנת 2005 עלה לישראל עם משפחתו כשהיה בן שנתיים בלבד, וגדל בארץ.

מילדותו היה ילד שקט, רציני, ערכי. כזה שלא עושה רעש מיותר, אבל תמיד שם כשצריך – לעזור, להקשיב, לתמוך. את שנותיו העביר בחיק משפחתו הגדולה והאוהבת, בחברה הדתית, ובקהילה שחינכה לערכים של נתינה, תורה ואהבת הארץ.

ב-3 בנובמבר 2022 התגייס לצה"ל ושובץ לחיל ההנדסה הקרבית – מסלול תובעני של לחימה, אחריות ועבודת צוות אינטנסיבית. אליהו לקח את התפקיד ברצינות מלאה. הוא לא חיפש קיצורי דרך. מהתחלה עד הסוף נתן את כולו – באימונים, בפעילות המבצעית, מול המפקדים והחברים.

אליהו הותיר אחריו הורים ושישה אחים, שעולמם נקרע ביום נפילתו.

הסיפור שלו הוא סיפור של שייכות שנבחרה, של דרך שלא הייתה מובנת מאליה – והליכה בה עד הסוף.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
כתבה על הנופלים באסון הנמ"ר ברפיח שבו נפל גם אליהו משה צימבליסט : https://www.ynet.co.il/news/article/b1vnqg2hr    

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
אפשר ללמוד מאליהו מהי אחריות, ומה זה לבחור להיות חלק – לא כי חייבים, אלא כי מאמינים. הוא לא נולד בארץ, אבל בחר לשרת כלוחם, לשים את עצמו בחזית. הוא הראה שאפשר להיות גיבור בלי רעש, עם ענווה, מסירות, ולב ענק. מישהו שנותן הכול, בלי לבקש תמורה.

# data[].attributes.body
סמל תומר קרן היה בגדוד 51 של גולני. נפל בצפון ב- 19.9.2024. בן 20 בנופלו.

תומר היה מדריך בצופים. תיארו אותו כאחד שהיה שם עבור כל מי שהכיר אותו. הוא היה מלא שמחת חיים, חבר נאמן וידע לחבר בים אנשים וליצור תחושת אחדות מסביבו.

בנובמבר 2023 התגייס תומר לגדוד 51 בגולני, ובשל המלחמה ונוכח כישוריו הוא מונה למפקד עוד לפני שעבר קורס מ"כים.

תומר רצה להתגייס לצבא ובייחוד לגולני במטרה להילחם ולתרום למדינה שכל-כך אהב.

שבועיים לאחר יום הולדתו, נפל תומר בלחימה בצפון מפגיעת טיל נ״ט של חיזבאללה.

אחיו הצעיר של תומר, בן, מספר עליו: "תומר תמיד דאג שהמשפחה תהיה ביחד. הוא היה מפייס בין ריבים 24/7, תמיד היה מרכז הארוחות המשפחתיות. עם הצחוק היפה שלו והבדיחות, תמיד הצליח לגרום לכולם לצחוק. גם כשהיה יוצא הביתה מהצבא, היה דואג לבקר כל בן משפחה וחבר".

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדנו כמה ערך לחיים היה לתומר, כפי שכל אחד צריך שיהיה לו. ערכי החברותיות והמשפחתיות אפיינו את תומר והיו חלק גדול ממנו.

# data[].attributes.headline
אופיר ירוחין

# data[].attributes.subject
אופיר ירוחין

# data[].attributes.body
רב-טוראי אופיר ירוחין ז"ל, היה לוחם בגדוד 13 של גולני. הוא נפל בקרב ב-9.10.2023. בן 19 בנופלו.

אופיר היה ילד ונער חכם ופעלתן, מצחיק ושופע הומור. ניחן בשמחת חיים ובמרץ בלתי נדלה. מנהיג אמיתי ומגנט של אנשים, שסחף את הסובבים אותו בחיוכו הרחב, בצחוקו המתגלגל ובחיוניות שקרנה ממנו. היה אוהב אדם ואהוב על כולם. חבר נהדר, שידע להיות אוזן קשבת וכתף לבכות עליה, ידע לחבק מכל הלב, לתת מעצמו לרבים, ובכל אחד להשאיר משהו ממנו. כתבו עליו חבריו: "אופיר הוא שמחה, אור, אנרגיות בלי סוף. תנסו לדמיין אדם שמספיק שהוא עומד לידכם, ואתם מחייכים. משהו באוויר קליל ונכון יותר. לא כי הוא עושה משהו, פשוט כי הוא שם".

אופיר לחם בגבורה עילאית עם חבריו לפלוגה, וביחד איתם בלם את התקפת המחבלים על המוצב ועל היישובים הסמוכים. הוא נפל אחרי חמישים שעות לחימה קשה ועיקשת כשהגן על חבריו.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי שאופיר היה אדם שהפיץ אור לכל מקום שנכנס. האדם שכולם יכולים לסמוך עליו, מנהיג, ומגנט של אנשים, אוזן קשבת וכתף לבכות עליה. 

# data[].attributes.headline
נחמן רפאל בן עמי

# data[].attributes.subject
נחמן רפאל בן עמי

# data[].attributes.body
סמל נחמן רפאל בן עמי ז"ל, מאילת, היה לוחם בגדוד 51 של גבעתי.

נפל בקרב בצפון רצועת עזה ב- 6.2.2025. בן 20

הוא נולד בצפת ולמד בישיבה התיכונית "לבב שלם" בירוחם, בהמשך עבר עם משפחתו לערד ולפני כשלוש שנים עברו לאילת.

הרב יאיר יעקבי, ראש הישיבה התיכונית "בלבב שלם" בירוחם שבה למד, התראיין לתוכנית "בחצי היום" עם ליאת רגב וסיפר בכאב על האובדן הקשה."אני צריך לאסוף את עצמי. הוא היה בחור מתוק, מלא בחן ואהוב על כולם", סיפר הרב יעקבי. "הוא התלבט לגבי זהות ומפגש עמוק עם התורה ובסוף התגייס ישר אחרי התיכון". עוד תיאר הרב יעקבי את נחמן כאדם שחברים סבבו אותו: "הוא היה עושה קצת שטויות של גיל התבגרות. זה חלק מהלב והמתיקות שלו".

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי מנחמן רפאל שתמיד צריכים להיות שמחים. המשפחה של נחמן רפאל מספרת שהוא לא היה רוצה שהיו עצובים.

# data[].attributes.attachment_link.title
נחמן-רפאל-בן-עמי

# data[].attributes.body
סמ"ר ענר שפירא ז״ל היה לוחם בסיירת הנח"ל ונהרג במלחמת חרבות ברזל ב7.10.2023. בן 22 היה בנופלו.

ענר גדל בעיר ירושלים בתיכון הימלפרב בעיר. הוא היה ילד חריף, פיקח ורב כישרונות, שמגיל צעיר גילה חיבור חזק לאמנות וליצירה. ענר היה ספורטאי מצטיין והיה ידוע באהבתו המושבעת לקבוצת הכדורגל הפועל ירושלים.

ענר ניסה להתגייס לסיירת מטכ״ל, אך נפצע במהלך הגיבוש ונפל במיונים.

ב15.8.2021 התגייס ענר לשירות צבאי בחטיבת הנח״ל ומשם התקדם לסיירת עורב הנח״ל.

בשבת של ה-7 באוקטובר 2023 הוקפץ ענר שפירא לבסיס בשעה 6:30 בבוקר בדרך לבסיס נשמעה אזעקה והוא היה חייב להיכנס למיגונית.

בתוך המיגונית כבר היו אז מעל עשרים צעירים וצעירות שנמלטו מהמסיבה. ענר הרגיע אותם, אמר להם שהוא לוחם ב"עורב נח"ל" וניסה ליצור קשר עם היחידה כדי לקרוא לחילוץ. כששמע שקולות ירי מתקרבים, שבר בקבוק בירה ונעמד בכניסה למיגונית, כשהוא מחזיק אותו ככלי נשק. בקור רוח, הסביר לנוכחים שככל הנראה, המחבלים יזרקו לעברם רימונים, ושהוא יהדוף אותם החוצה. הוא הנחה אותם להתרחק מהפתח ולנסות לגונן על עצמם, וביקש שאם יקרה לו משהו, אחד מהם יחליף אותו.

זמן קצר לאחר מכן, בדיוק כפי שתיאר, הקיפו מחבלים את המיגונית והחלו לזרוק לתוכה רימונים. במו ידיו, תפס ענר שמונה רימונים שנזרקו פנימה בזה אחר זה, ובכל פעם זרק אותם החוצה, הרחק מהמיגונית. משראו המחבלים שלא מצליחים להכניעו עם רימונים, ירו RPG, וענר נהרג.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
 כתבה של ספורט 1:  https://www.one.co.il/Article/452168.html

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי מהנופל ענר שפירא על ערכים אהבה והקרבה למען המדינה.

# data[].attributes.body
סמ”ר נדב כהן ז”ל מחיפה, שירת כלוחם בגדוד 77 של חטיבה 7 בעוצבת “סער מגולן”. נפל ב-31.3.2024 במהלך קרב בדרום רצועת עזה כתוצאה מפגיעת טיל נ”ט. בן 20 בנופלו.

נדב בחר לשרת בשריון מתוך תחושת שליחות עמוקה, והתבלט באומץ לבו ובמסירותו לחבריו ולמשימה.

משפחתו, חבריו ומפקדיו סיפרו כי היה אדם ערכי, אכפתי ומלא אור, שתמיד שאף לתת מעצמו לאחרים. זכרו מונצח באהבה ובגאווה.

חבריו של נדב מספרים כי היה שחקן הנשמה של החבורה ותמיד ידע למצוא את הדרך לתקשר עם כל אדם. נדב סיים את שירות החובה לפני זמן קצר, והתנדב ללא היסוס ומתוך תחושות מחויבות וערכיות למדינה ולחבריו להמשיך בשירות.

נדב גם התנדב במדא, וחברים מהתנועה מספרים עליו. ציון בוארון, יו״ר סניף מד״א ברחובות:

"נדב ז"ל היה האדם הנכון לעזור ולהציל חיים, הוא ניצל כל הזדמנות לעשות זאת במהלך התנדבותו במד"א. הוא היה הראשון לקחת כל משימה, לעזור לחבריו ותמיד עשה זאת בשמחה ובחיוך. כששיפצנו את הגינה בתחנה הוא התנדב לשלב את הניסיון שלו בחקלאות מהמושב על מנת לתרום גם בתחום הזה. בגיל 17, הוא התאמן לקראת גיוסו ליחידה קרבית בצה"ל, הוא היה קם לפנות בוקר כדי לצאת לריצות, ומיהר לסיים משמרות ערב בכדי לעשות גם אימון לילי. הוא לא ויתר אף פעם והיה מקצועי בכל דבר שעשה בחייו. יהי זכרו ברוך".

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
כתבה של דברים שכתבו החברים במד״א על נדב: https://www.mdais.org/news/090225-nadav-cohen

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
אלונה וטלי: נדב היה בן אדם טוב שלא מחפש כבוד, לא זקוק להוכחות אלא חי כבן אדם פשוט, אדם עם רצון להוסיף טוב לעולם.  מיכאלה: למדתי שהוא דגל בערך ההתנדבות החברות ואהבת הארץ, וחשוב להמשיך להפיץ את הערכים ואת האור שהוא הפיץ.  

# data[].attributes.body
עידו ברויר, בן 21 מנס ציונה, עידו עסק בספורט מגיל צעיר, כולל טריאתלון, ריצה, טניס וכדורגל, והשקיע רבות באימוני כושר. שירת כלוחם בסיירת גולני. הוא נפל בקרב בדרום לבנון ב2 באוקטובר 2024. עידו התגייס לצה”ל במרץ 2022, ובמהלך שירותו שימש כמדריך לחימה במסלול הסיירת. למרות תפקידו בהדרכה, התעקש לשוב ולחבור לצוות הלחימה שלו בעזה, ג’נין ולבנון, מתוך תחושת אחריות עמוקה לחבריו ולמשימותיהם. הוא היה אמור להשתחרר משירות סדיר בעוד כחודשיים, אך בחר להמשיך ולהילחם לצד חבריו עד יומו האחרון.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
מהסיפור של עידו ניתן ללמוד על מחויבות עמוקה, אומץ לב ותחושת שליחות. הוא בחר לשוב לחזית מתוך ערכים ולא מתוך חובה, והראה כיצד אדם יכול לפעול מהלב, בצנעה ובנחישות, למען חבריו ולמען המדינה. 

# data[].attributes.body
אל״מ אסף חממי מקריית אונו, ששימש מפקד חטיבת קטיף (דרומית) באוגדת עזה. נפל ב- 7.10.23 במהלך הקרבות. בן 41 בנופלו.

אסף היה בעל תואר ראשון ותואר שני במדעי המדינה וביטחון מאוניברסיטת חיפה.

ב-7 באוקטובר 2023 נהרג, יחד עם שני לוחמים מהחפ"ק שלו, בהגנה על קיבוץ נירים, במהלך הקרבות לבלימת טבח שבעה באוקטובר. גופות השלושה נחטפו לעזה על ידי ארגון הטרור חמאס

אסף החל את דרכו הצבאית בפלס״ר גבעתי. לפני שהתמנה להיות מפקד החטיבה הדרומית באוגדת עזה, שימש אל״מ חממי כסגן מפקד החטיבה הצפונית , מפקד גדוד צבר בגבעתי ופיקד על חטיבת הנגב. לחממי הוענק באפריל 2010 אות מצטיין הרמטכ״ל , אותו קיבל מרא״ל גבי אשכנזי.

נולד ב-2 בדצמבר 1982, וכבר בילדותו היה ברור שהוא ילד מיוחד. ילד חכם, חדור שליחות, כזה שתמיד דואג לאחרים, עם עיניים טובות וחיוך כובש ששובה כל לב. לאורך כל חייו היה לו ייעוד ברור - להוביל, להגן, לחנך.

אסף הקים משפחה והיה אב מסור לשלושת ילדיו - אלה, אלון וארבל. כאיש צבא, הוא לא תמיד היה נוכח פיזית, אך נוכחותו הייתה חזקה ומשמעותית בחייהם. הוא היה שם בשבילם בכל דרך אפשרית - בשיחות, במסרים, במעשים הקטנים שהפכו לגדולים. ובעיקר, באהבה האינסופית שהעניק להם. ילדיו היו עולמו, והוא חלם ללוות אותם במסלול חייהם, אך הגורל האכזרי לקח אותו מאיתנו בטרם עת.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
 כתבה על אסף חממי ז"ל: https://www.youtube.com/watch?v=dDm-CCHMR_0

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
משפחתו של אסף כתבה את 10 הדברות של חממי שהם ערכים שהוא השאיר אחריו: 1. צניעות ודרך ארץ. 2. להיות ממוקד מטרה. 3. להיות יציב ואיתן. 4. תאמין בדרך שלך, תהיה חזק. 5. נתינה. 6. להימנע משיפוטיות וביקורתיות. 7. לדעת למחול ולסלוח. 8. הקשבה. 9. לדבר פחות ולעשות יותר. 10. אהבת חינם. 

# data[].attributes.body
סגן דקל סוויסה ז"ל היה מפקד מחלקה בגדוד 13 שבחטיבת גולני. נפל ב-7.10.2023 בקרב על מוצב "פגה" שבדרום. בן 23 בנופלו. הותיר אחריו הורים אח ושתי אחיות.

סגן דקל סויסה היה בשמחת תורה במוצב כשמתקפת הפתע של חמאס פרצה. "בשעה 6:00 בבוקר בערך הם קיבלו את הפצמ"ר הראשון, ודקל היה המפקד היחיד באותו רגע במוצב. כשעלו מולו בקשר ואמרו לו 'סויסה, אתה מפקד מוצב', הוא ידע שהוא נשאר שם וצריך לנהל הכל", סיפר עדן אחיו.

"הוא הוציא את החיילים, נתן להם נאום קצר שלשם זה התכוננו כל החודשים האחרונים ונילחם עד טיפת הדם האחרונה", הוסיף האח. "החיילים שלו סיפרו בבכי שהוא הציל אותם, ושהמוצב שלו לא נפל ונכבש בזכות הגבורה של דקל והחיילים שלו. לקראת 10:30 דקל הבין שכמות האויב גבוה מדי, אז החליט לכנס את כל החיילים באזור המוגן ולדבר עם חיל האוויר שיפציץ את המוצב".

בזמן שדקל ריכז את הכוחות, הוא חיפה על החיילים בש.ג. האחורי, והבחין בחברו שנפצע קשה וניסה לעזור לו. "חמ"ליסטים סיפרו ששמעו את דקל נאנח מכאב ונופל. רוב החיילים הצליחו לשרוד בחדר המוגן עד שלוט"ר הגיעו לפנות אותם אחר הצהריים והם זיהו את גופתו של דקל, וסביבו חמישה מחבלים הרוגים".
חבר מהצוות במגלן כתב עליו: ״אתמול היינו אצל משפחת סויסה וחשוב לי לשתף אותכם במה ששמענו שם. אחרי כמה דקות שדיברנו עם המשפחה שלו התחילו להגיע חיילים מ13 בגולני והם סיפרו ככה- בדקות הראשונות שזה התחיל הסמ"פ עלה מול דקל ואמר לו שהוא מפקד המוצב. הוא היה הקצין היחיד. החיילים סיפרו איך מהרגע הזה הוא לא הפסיק לרוץ לארגן את המוצב, עלה לכל העמדות הגנה, לחמ"ל, לנאפל לוודא שהכל מסודר כמו שצריך. סחב פצועים ודאג לשמור על אחד החיילים שנהרג שלא ייחטף, כל זה תוך כדי ירי והפגזה על המוצב. לאחר כמה דקות המחבלים התחילו להגיע - לא חולייה אחת כמו שלימדו אותנו על חמאס אלא עשרות של מחבלים. ואז התחילו הקרבות ירי… ופצועים מהמוצב, ודקל עדיין מנהל הכל. הוא יורה חזרה, מדלג , מחלק פקודות, מדבר בקשר , ומסדר פצועים בנאפל. אמרו שהוא החזיק את כל המוצב. הוא נלחם כמו אריה. אמרו שהוא הרג כמויות. כשמצאו אותו הוא היה מוקף ב-5 גופות של מחבלים. מהמחלקה היו 3 חיילים הרוגים מלבד דקל, בין המוצבים היחידים שלא נפל בזכות הגיבורים. דקל עמד בהבטחתו להורים שיעשה הכל כדי להחזיר את ילדיהם הביתה בשלום.״

אחד החיילים של דקל ששרד את הלחימה והיה עד לרגעיו האחרונים אמר:

״הוא הציל את חיינו, הוא נלחם בעוז וגבורה עד טיפת הדם האחרונה והרג עשרות מחבלים״.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
 הדבר שאפיין את דקל היה קפה. הוא נהג לפתוח כל בוקר עם קפה, ולכן המשפחה שלו יצרה קפה ליקר לזכרו כדי להזכיר ולהנציח אותו. כל המכירות מועברות כתרומה לחיילים. על בקבוק הליקר חרוט המשפט "אל תשכחו לחייך כשאתם מתעוררים" שדקל נהג לשלוח לחברים ובני משפחה, מתחת לתמונה של פק"ל הקפה של דקל בפעולה.  https://www.shotim.co.il/coffee/coffee-liqueur-dekel-swissa/

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי על האומץ לב של דקל והתחברתי מאוד למשפט שלו ״אל תשכחו לחייך כשאתם מתעוררים״.

# data[].attributes.body
סמ"ר עמית פרידמן ז"ל מאור יהודה, נפל במהלך קרב בדרום רצועת עזה ב- 27.8.2024. בן 19 בנופלו.

מגיל צעיר עמית היה ידוע כרוח חיובית, תמיד היה שם לעזור, להקשיב, ולהיות חבר נאמן. כשהתבגר, החליט להקדיש את מרצו ויכולתיו למען המדינה והצטרף לחטיבת הנח"ל. הוא שירת בגדוד 932 של החטיבה, שם הפגין רוח לחימה גבוהה, מקצועיות ויכולת להוביל את חבריו במצבים הקשים ביותר. עמית לא היה רק לוחם – הוא היה דמות שמישהו תמיד יכול להסתמך עליה, מישהו ששם את טובת הכלל לפני טובתו האישית.

עמית היה ספורטאי בנשמה. הוא שיחק כדורסל במסגרת קבוצת הספורט העירונית ע.ל.ה אור יהודה, וגם השתתף בכיתת הספורט בתיכון 'יובלים'.

אהבתו לספורט לא נגמרה במגרש – עמית היה צהוב בנשמה. אוהד מסור של מכבי, גם בכדורגל וגם בכדורסל, ותמיד היה מוקף חברים שאהבו אותו ואהב אותם.

כמו כן, היה בוגר תנועת הצופים, שבט יהודה, ושימש כמדריך במשך שלוש שנות התיכון, כשהוא מביא איתו את רוח המנהיגות והחברות לכל מקום שאליו הלך.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
יונתן: מעמית למדתי מהי בחירה אמיצה – לבחור לשרת כלוחם, לבחור להיות בחזית, לבחור לתת מעצמך בלי גבולות. הוא לא חיפש כבוד או תהילה, הוא פשוט עשה את מה שהאמין בו, עד הסוף. למדתי ממנו שגיבורים אמיתיים לא צועקים שהם גיבורים – הם פשוט פועלים בשקט, במסירות, באהבה אמיתית למה שהם עושים.                                            שונית: עמית היה ילד טוב, שהחיוך לא ירד לו מהפנים. תמיד עזר, תמך והיה שם בשביל כל מי שהיה צריך אותו, הוא האמין שחברות היא הערך הכי גבוה – ושכולם צריכים לזכור, לא רק לזכור את אלה שכבר אינם, אלא גם לזכור את הדרך שהגיבורים שלנו האמינו בה, להתחבר זה לזה, לדאוג אחד לשני, להיות חזקים יחד. כי רק עם שזוכר ומחזיק אחד את השני, יכול באמת להמשיך קדימה. 

# data[].attributes.body
סמ"ר גיא כרימאל מגדרה היה לוחם בסיירת הנח"ל. הוא נפל ב- 13.01.25, בקרב בבית חאנון צפון רצועת עזה. בן 20 בנופלו.

גיא הוא הבן הבכור במשפחתו ומגיל קטן התעסק בתחומים רבים כמו כדורגל, טניס, רכיבה על אופניים גלישה ועוד.

מאז ומתמיד היה מוקף חברים. הוא היה הדבק של החבורה, המצחיק והקליל.

מגיל קטן ידע גיא שהוא רוצה לשרת ביחידה קרבית בצבא. הוא התאמן לכך בכושר קרבי והיה חדור מטרה ושאף הכי גבוה.

גיא התגייס לסיירת נח"ל באוגוסט 2023, נתן את כל כולו, השקיע ועבר כל הכשרה קשוחה בהצטיינות.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי עליו שצריך לעשות כל דבר עם חיוך ושצריך לאהוב את מה שאתה עושה לשאוף להגיע הכי גבוה. 

# data[].attributes.headline
נחמן רפאל בן עמי

# data[].attributes.subject
נחמן רפאל בן עמי

# data[].attributes.body
בנם של אורית ואסף. נולד ביום י"ג בסיוון תשס"ד (2.6.2004) בצפת. אח לאשר, יעקב, אדל ושרה.

ביום 21.3.2023 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני.

סמל נחמן רפאל בן עמי נפל בקרב ביום ח' בשבט תשפ"ה (6.2.2025). בן עשרים בנופלו. הוא הובא למנוחות בבית העלמין הצבאי באילת. הותיר אחריו הורים וארבעה אחים.

לאחר נפילתו הועלה לדרגת סמל ראשון.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
אפשר ללמוד מנחמן רפאל בן עמי על אומץ לב, מסירות, אהבת הארץ, ותחושת שליחות. הוא בחר לשרת ביחידה קרבית והקריב את חייו למען המדינה והחברים שלו. דוגמה למחויבות, אחריות וערכים.

# data[].attributes.headline
אלעד סימן טוב 

# data[].attributes.subject
אלעד סימן טוב 

# data[].attributes.body
סרן אלעד סימן טוב ז"ל היה מפקד בסיירת גולני. הוא נפל בקרב בדרום לבנון ב-16.10.24. בן 23 בנופלו.

לקרב בו נפל קראו ״קרב הגבורה של סיירת גולני״.

אלעד ולוחמיו הרגו את המחבלים אשר התקיפו אותם, אך המחיר הכבד היה מותו של אלעד ושל עוד ארבעה חיילים מהיחידה. הוא הותיר אחריו שני הורים וחמישה אחים.

בהלוויתו של אלעד, אל״ם במילואים שלומי כהן ספר בשם צה״ל וסיפר כי אלעד התגייס עם מוטיבציה גבוהה ורצון לתרום למדינה.

הוא אמר כי אלעד היה אדם אמיתי, וחבר שאפשר לסמוך עליו בכל עת.

אחיו אדיר סיפר עליו כי השקט של אלעד היה הקסם שלו, ״אמור הרבה ועשה מעט״, כזה היית״.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
כתבה על אלעד ובן דודו שילה שנהרג 7 שנים קודם לכן בתאונה צבאית:
https://www.youtube.com/watch?v=ne4YJjL-s5I&ab_channel=C14
כתבה על אלד ז"ל:
https://www.inn.co.il/news/651101 

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי על אלעד שהוא היה אדם אמיץ, צנוע ובעל תושייה רבה. והותיר אחריו המון חברים ומשפחה שאוהבים אותו נורא. 

# data[].attributes.attachment_link.title
אלעד סימן טוב

# data[].attributes.headline
יבגני זירשיין

# data[].attributes.subject
יבגני זירשיין

# data[].attributes.body
רס"ן יבגני זירשיין ז"ל מזכרון יעקב, מפקד פלוגה בגדוד חיר"ם 9263, חטיבה 226, נפל בקרב בדרום לבנון. בן 43 בנופלו.
יבגני תמיד היה הגבר במשפחה. הוא אהב מאוד את השירות בצה״ל ותמיד דאג לילדים שלו. בשירות מפרך עם דוגמה אישית, הוא לא חשש מאתגרים והלך תמיד בדרך שלו, עם נתינה ואהבה גדולה למדינה. הוא אהב ללמוד ולהשתפר בכל מה שעשה". אישתו הוסיפה: "אתה אהבת חיי, אבא מסור לשלושת הילדים. בדקת תמיד מתי יונתן יעבור אותך בגובה. אתה תמיד איתנו, תמיד עם סיפור לכל דבר. אנחנו נמשיך לספר את הסיפורים שלך, נגשים אותם ונוסיף עוד״.

מפקד גדוד 9263, סא״ל מאיר ליפשיץ, ספד לו: "מפקדנו הנערץ, יבגני איש המשפחה. היית גאה במשפחה שלך, בסשה אשתך, ביונתן, אורן ונינט. כשדיברת על הילדים העיניים שלך הסבירו הכול, את האהבה הגדולה למשפחה. הגעת לכל המילואים, היית מצוין במילואים ובכלל בדרך שלך - 276 ימי מילואים שירתת השנה. היית חבר עם חיוך, והמפקדים והחיילים לקחו ממך תמיד דוגמה עם חיוך גדול. תמיד הפכת את הקושי לאתגר. היית בפשטות כל יום נחוש לכל משימה. הובלת משימות שישאירו חותם לביטחון גבול הצפון עם מקצועיות ודאגה לכל החיילים. השארת חלל גדול אצל כולנו. תהיו גאים ביבגני. אני מצדיע לך בפעם האחרונה, יהי זכרך ברוך".

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדתי מיבגני מהו האיזון בין המחוייבות ואהבה למדינה לבין מסירות ואהבה למשפה. מסיפורו אפשר ללמוד הרבה על הקרבה ועל נחישות, למדתי גם על כמה שהיה אדם לבבי ואוהב.

# data[].attributes.body
סמל מתן אברג'יל היה לוחם בגדוד 13 בחטיבת גולני שנהרג בקרב על קיבוץ ניר עם. מתן נפל ב- 7.10.2023 לאחר שקפץ על רימון כדי להציל את חבריו. בן 19 בנופלו.

מתן אברג'יל נולד כבן זקונים לאחר שני בנים ובת לפנינה ואריק אברג'יל, וגדל ביישוב חרמש. הוא למד בבית הספר עומר ולקראת גיוסו לצה"ל החל באימוני כושר כדי להכין את עצמו לשירות משמעותי ביחידה קרבית.

בנובמבר 2022 התגייס לגדוד 13 של חטיבת גולני וסיים מסלול לוחם כמצטיין מחזור.

בשבת השחורה של בוקר חג שמחת תורה, לוחמי גדוד 13 של גולני התקדמו עם הנגמ"ש אל עבר קיבוץ ניר עם - שם הם נקלעו לקרב קשה. שבעה חיילים ישבו בנמ"ר. סמ"ל מתן אברג'יל ז"ל יחד עם חבריו, בהם דניאל ואמרי, נלחמו ללא הפסקה במחבלים. רב"ט דניאל ורך, חברו של מתן ז"ל, שיחזר את רגעי האימה: "קיבלנו צרור של יריות על הנמ"ר. שמענו פיצוצים - מתן התחיל לירות עליהם בלי סוף. פתאום קיבלנו רימון לבפנים - לתוך הנמ"ר". דניאל, שטיפל בפצוע אחר, עוד ראה בזווית העין את מתן: "הרימון נתקע שם באיזושהי פינה. אז מתן בא, ניסה להוציא את זה, אמר 'פאק' - ופשוט קפץ על הרימון".

ברגעיו האחרונים אמר לחבריו: "ניסיתי להגן על כל הצוות ועל עם ישראל".

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
כתבה על מתן אברגי'ל ז"ל: https://www.makorrishon.co.il/education/707799/      כתבה נוספת: https://www.youtube.com/watch?v=4htlKJ96eRo&ab_channel=C14

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
מתן אברג'יל היה מגיע לבקר את סבתא שלו, רואה שהדשא שלה צמח גבוה מדי והיה פשוט גוזם לה אותו, בלי שהיא ביקשה“. בתמונות שהופצו לתקשורת מתן נראה צעיר מכפי גילו, כמעט ילדי. גם בשיחות עם מכריו, כולם מדברים על מראה מתעתע. אנחנו נוהגים לדמיין גיבורים באופן מסוים, נוטים לחשוב שעוצמה וגבורה מגיעות עם קווי מתאר מסוימים, ומתן למעשה שובר את כל התוויות האלה.

# data[].attributes.headline
מיכאל בן משה 

# data[].attributes.subject
מיכאל בן משה 

# data[].attributes.body
בנם של מרינה ויעקב. נולד ביום כ"א בסיון תשנ"ז (25.6.1997) באשקלון.

נשוי לאביה ואב ללביא.

בנובמבר 2017 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם, צלף ומפקד בחטיבת גולני, גדוד 12. היה לוחם ערכי, מקצועי, רגיש מאוד לחייליו ופעל מתוך שליחות גדולה.

המיוחדות של מיכאל מתאפיינת בצניעות וענווה לצד חוזק ועוצמה.

מיכאל ז"ל היה איש משפחה למופת ומושא להערצה, אהבתו ודאגתו לאשתו אביה ולבנו לביא הייתה בראש מעייניו.

מיכאל ז"ל היה אדם בעל חוסן נפשי, דומיננטי וכריזמטי, בעל מוסר עבודה גבוה, חברותי ואהוד. מיכאל ניחן באינטליגנציה רגשית, בגרות ואכפתיות.

אחיו של מיכאל- נתנאל ז"ל, נהרג באירוע התקלות בגזרת כיסופים, מירי צרור של מחבל שחדר דרך הגדר. חרף הקושי הרב, בחר להמשיך ולתרום את חלקו למדינה.

מיכאל ראה בעבודתו שליחות ומסירות גדולה לעם ישראל, פעל מתוך מוסר עבודה גבוה, חוסן נפשי, בגרות ורגישות לסביבה.

בשבת כ"ב בתשרי, שמחת תורה תשפ"ד, 7 באוקטובר 2023, כאשר ראה את המתרחש בעיר שדרות, החליט מיוזמתו לצאת ולהילחם ואף רתם את חבריו להצטרף אליו.

בדרכו להתחמש בבסיס זיקים, נתקל בחולית מחבלים ובחר לעצור את רכבו, לחתור למגע מולם ולנהל קרב עיקש אשר גרם לחיסול מחבלים ופיצול הכוח.

מעשה גבורתו מנע חדירת מחבלים לקיבוץ זיקים והמשך הטבח לעיר אשקלון.

מיכאל בן משה נפל בקרב ביום כ"ב בתשרי תשפ"ד (7.10.2023) לאחר שנלחם בגבורה מול חוליית מחבלים שפשטה על יישובי קו העימות. נפל מות גיבורים והציל רבים.

היה בן עשרים ושש בנופלו והותיר אחריו אישה, ילד, הורים וארבעה אחים.

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
אפשר ללמוד ממנו על גבורה ועל ערך המשפחה, על ההקרבה שלו ולקחת ממנו השראה

# data[].attributes.body
בנם של חדוה ומורדי. נולד ביום י"א בחשוון תשס"ג (16.10.2002) באופקים. אח ליניר, נסים והילי.

ביום 22.3.2021 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הרגלים.

סמל ראשון נדב ביטון נפל בקרב ביום כ"ב בתשרי תשפ"ד (7.10.2023). בן עשרים ואחת בנופלו. הוא הובא למנוחות בבית-העלמין הצבאי אופקים. הותיר אחריו הורים ואחים.

# data[].attributes.custom_properties.rMM8J9vE
״אם אתה יכול לחלום זאת אתה יכול לעשות זאת״ 

# data[].attributes.custom_properties.sm8hM2fU
למדנו מנדב ביטון ז״ל, שאם החלום שלך חשוב לך, לא מספיק לחלום אותו אלא צריך לעשות את המינימום על מנת להגשים אותו