# data[].attributes.headline
1986.gada 10.jūlijs-"Helsingi-86" bija cilvēktiesību aizstāvēšanas grupa , kura tika nodibināta 1986. gada jūnijā Liepājā .

# data[].attributes.subject
1986.gada 10.jūlijs-"Helsingi-86" bija cilvēktiesību aizstāvēšanas grupa , kura tika nodibināta 1986. gada jūnijā Liepājā .

# data[].attributes.body
Grupa "Helsinki-86" bija pirmā organizācija, kas atklāti sāka cīņu pret okupācijas režīmu, par savu mērķi izvirzot varas maiņu. Tās iespaidā arī citās Latvijas pilsētās cilvēki sāka sadarboties, iedvesmojoties no "Helsinki-86" piemēra.

# data[].attributes.headline
1987.gada 14.jūnijs-ziedu nolikšana pie Brīvības pieminekļa 

# data[].attributes.subject
1987.gada 14.jūnijs-ziedu nolikšana pie Brīvības pieminekļa 

# data[].attributes.body
1987. gadā grupa "Helsinki-86" organizēja demonstrāciju – ziedu nolikšanu pie Brīvības pieminekļa Rīgā – ar mērķi godināt uz Sibīriju izsūtītos cilvēkus. Uz šo notikumu bija atnākuši daudzi cilvēki, tai skaitā arī milicija, kas aizturēja grupas dalībniekus par nepakļaušanos PSRS varai.

# data[].attributes.body
Tas bija pirmais gadījums pēckara vēsturē, kad notika šāda baltiešu kopēja akcija ne tikai Rīgā, bet arī Rūjienā. Kaut arī milicija ar daudziem demonstrantiem fiziski izrēķinājās un aizturēja sapulcējušos cilvēkus, ar līdzīgiem aicinājumiem klajā nāca sabiedriskā grupa Igaunijā – “Molotova–Ribentropa pakta atklātas publicēšanas Igaunijas grupa” – un bijušo politieslodzīto grupa Lietuvā.

# data[].attributes.headline
1988.gada 14.jūnija mītiņš pie LKP CK Politiskās izglītības nama

# data[].attributes.subject
1988.gada 14.jūnija mītiņš pie LKP CK Politiskās izglītības nama

# data[].attributes.body
Nelikumīgi represēto un bojā gājušo piemiņai tika sarīkots mītiņš un gājiens uz Brīvības pieminekli. Pirmo reizi pēckara gados Rīgā Konstantīns Pumpurs nes sarkanbaltsarkano karogu, kas kļuva par spēcīgu simbolu latviešu tautas atmodai. Daudzi cilvēki to uzskatīja par nozīmīgu vēsturisku mirkli, jo tas simbolizēja tautas spēju nostāties par savām tiesībām un šāda veida akcija apliecināja, ka Latvijas tauta ir gatava cīnīties par savu neatkarību un vērtībām, kas tai ir svarīgas.

# data[].attributes.body
Norisinājās Latvijas Tautas frontes dibināšanas kongress, kurā par pirmo LTF (Latvijas Tautas fronte) vadītāju ievēlēja publicistu Daini Īvānu. Dažu mēnešu laikā tā apvienoja ap 100 000 cilvēku, kļūstot par lielāko sabiedrisko organizāciju Latvijas vēsturē.

# data[].attributes.body
Rīgā notika Latvijas PSR Darbaļaužu internacionālās frontes dibināšanas kongress. Šī organizācija tika izveidota kā pretspēks Latvijas Tautas frontei un apvienoja galvenokārt nelatviešus. Daudzi cilvēki to uztvēra kā padomju varas mēģinājumu bremzēt neatkarības centienus un sašķelt sabiedrību.

# data[].attributes.body
Divi miljoni cilvēku, sadevušies rokās, vismaz 15 minūtes veidoja ~670 km garu dzīvo ķēdi, kas savienoja Baltijas valstu galvaspilsētas. Šī demonstrācija tika sarīkota, lai pievērstu pasaules uzmanību vēsturiskajiem notikumiem, no kuriem cietušas Baltijas valstis.

# data[].attributes.body
Pieņemts konstitucionāla ranga akts, kas nosaka Latvijas neatkarības atjaunošanu uz valsts nepārtrauktības pamata. Šis notikums deva cilvēkiem cerību un iespēju dzīvot brīvā, neatkarīgā Latvijā.

# data[].attributes.body
Barikāžu laikā cilvēki pulcējās Rīgā, lai aizsargātu svarīgas valsts ēkas un Latvijas neatkarību no padomju spēkiem. No 14. līdz 16. janvārim padomju milicijas specvienība OMON uzbruka barikāžu aizstāvjiem uz Vecmīlgrāvja un Brasas tiltiem, kā arī Augstākās milicijas skolas ēkai. Šie notikumi kļuva par tautas vienotības un drosmes simbolu, apliecinot sabiedrības apņēmību aizstāvēt brīvību un neatkarību.

# data[].attributes.body
Latvijas Republikas Augstākā padome, 111 deputātiem balsojot “par” un 13 – “pret”, pieņēma konstitucionālo likumu „Par Latvijas Republikas valstisko statusu”. Tas ir Neatkarības deklarācijai pakārtots dokuments, ar kuru atcēla 1990.gada 4.maijā noteikto pārejas periodu un pilnībā atjaunoja Latvijas Republikas neatkarību.

# data[].attributes.body
Latvijas sabiedrība pamazām pieņēma ideju par neatkarības atjaunošanu pēc notikumiem kas deva viņiem iespēju atklāti paust savas domas būt vienotiem un atcerēties savas valts vēsturi nebaidoties no Padomju savienības vardarbības un manupulācijas. To ietekmēja vis spilktākie to laiku notikumi kā piemēram- 1988. gadā tika izveidota "Latvijas Tautas fronte", kas apvienoja cilvēkus ar kopīgu mērķi , atjaunot Latvijas valsti. Tas deva iespēju sabiedrībai atklāti paust savas domas. 1989. gadā notika akcija "Baltijas ceļš", kurā ap diviem miļjonime Latvijas , Lietuvas un Igaunijas cilvēku sadevās rokās, lai parādītu vienotību un pievērstu uzmanību mūsu vēlmei pēc brīvības. 1990. gadā vēlēšanās uzvarēja Tautas frontes atbalstītie deputāti, kas parādīja, ka lielākā daļa sabiedrības atbalsta neatkarības ideju, tāpēc 4. maijā tika pieņemta "Neatkarības deklarācija".