# data[].attributes.body
Research-based Theatre (RbT) (Belliveau & Lea, 2016) er ei kunstnarisk forskingsmetode som kombinerer teater og akademisk forsking for å formidle innsikt på ein levande og engasjerande måte. Metoden tek utgangspunkt i empiriske data (som intervju, observasjonar eller annan kvalitativ forsking) og formar dette om til teatermanus og framsyningar. I staden for å presentere forsking gjennom tradisjonelle akademiske tekstar viser RbT forskinga gjennom sceniske uttrykk og teaterfaglege metoder. Dette kan gjere komplekse tema meir tilgjengeleg og gripande. Metodologien er spesielt egna til å løfte fram marginaliserte stemmer og perspektiv, og skaper eit rom for dialog mellom akademia og samfunnet. På denne måten er metodologien tverrfagleg og inkluderande.

Eit slik arbeid inkluderer til dømes utvikling av manus, workshops, omskriving, prøver og framsyningar – og refleksjon over responsen frå publikum. Belliveau & Lea (2016) ser på RbT som ein meiningsfull metode for undervisning og samfunnsengasjert forsking, der deltakarar ofte er medskaparar i prosessen. Forskingsprosessen med Blindsone hentar då perspektiv og metode også frå Research-based Theatre, og også element frå Etnodrama (Conrad, 2002).

# data[].attributes.attachment_caption
Dr. George Belliveau workshop Universitetet i Agder 31. mars–1. april. 

# data[].attributes.body
Professor George Belliveau spesialiserar seg på teaterpedagogikk der han integrerer teater som ei form for forsking og kunstnarisk uttrykk på tvers av fleire disiplinar. Han er ein internasjonal leiar innan forskingsbasert teater, og har delt si performative tilnærming til forsking til ei rekke land i verda.

Boka Research-based as Methodology (2016) etablerer det komplekse, rike og transformerande i eit stadig veksande felt innanfor kunstnarisk forsking.

Her kan du finne meir informasjon og filmar om Belliveau sitt arbeid.

Sjå til dømes filmen om Contact! Unload. Det er eit forskingsbasert skodespel om belastingsskader soldatar lir av etter utplassering (her Afghanistan, og med dette eitt til blikk på kva "ringar i vatnet" av uhelse konflikten i Afghanistan påfører menneske) i krigs- og konfliktområde. Eg kjenner "ringane i vatnet" av forskingsprosjektet gjennom at eg vert rørt, får frysingar, og blir inspirert til kva ein slik metodologi for forsking kan gjere for å bygge bru, helse, demokrati og berekraft.

# data[].attributes.headline
Blindsone: basert på romanen "Eit anna blikk" av Erlend Skjetne

# data[].attributes.subject
Blindsone: basert på romanen "Eit anna blikk" av Erlend Skjetne

# data[].attributes.body
Hip hop-teateret Blindsone

I hip hop-teateret Blindsone for Den kulturelle skulesekken (også forkorta til DKS) møter vi dei to ungdomane Anwar og Walid. Dei er to mindreårige flyktningar frå Afghanistan, som bur på eit mottak i Noreg.  Anwar og Walid blir spelte av to norsk-afghanske skodespelarar og musikarar frå Oslo, som sjølve har flyktningbakgrunn. Inspirert av Gjøsdal (2023) og Sørhusbakken (2020) er scenespråket og det skriftlege arbeidsspråket i produksjonen fleirspråkleg, med vekt på nynorsk.

I Blindsone blir vi kjende med gutane på mottaket, men blir vi også kjende med skodespelarane og deira syn på historia? Framsyninga spør: kven har eigentleg definisjonsmakta i samfunnet vårt? Kven fortel historiene? Og kva er blindsonene?

Blindsone er ei Devised hip-hop teaterframsyning for 10. trinnet og vidaregåande opplæring for DKS. Framsyninga har vekt på språk og interkulturell pedagogikk (jamfør Børhaug & Helleve, 2016; Kjelaas & van Ommeren, 2022) der representasjon, definisjonsmakt for helse og demokrati er tematisert.

Blindsone er basert på ungdomsromanen "Eit anna blikk", som forfattar Erlend Skjetne fekk Brageprisen for. Skjetne har, som eg, erfaring som lærar for mindreårige flyktningar frå Afghanistan i vaksenopplæringa. Framsyninga er produsert av Nynorsk kultursentrum, Møre og Romsdal fylkeskommune, Nynorsksenteret, manusforfattar og regissør Mine Nilay Yalcin, skodespelarar og musikarar Jahanger Ali og Samir Madad.

# data[].attributes.body
Performativ inngang (Belliveau & Lea, 2016; Bjørnstad & Ellinggard, 2023)

Metaforen "ringar i vatnet" er brukt som symbol på intensjonen og effekten som ligg i menneske, samarbeid, tema, profesjon og disiplinar for å bidra til språkmangfald og interkulturell pedagogikk.

Det er vår i 2020. Dette semesteret har eg fått heil og fast stilling ved Nynorsksenteret–Høgskulen i Volda. Hjartet mitt bankar. Eg står ved sjøen heime. Eg held ein kompakt, mjuk og varm stein med tydelege raudkvitgråe nyansar i handa.

Kven er eg? Kva kan eg bidra med?, tenkjer eg og ser utover fjorden medan svala fyk rundt meg.

Tilbake ved røtene på vestkysten av Noreg. Etnisk norsk kvinne fødd i 1981 med privilegia, men også eiga historie der det kan vere sår, motivasjon – vilje til stemme og transformasjon. Ansvar og omsorg i det daglege for to fødde i 2007 og 2011 aleine. I vingar, profesjon og fag: kunstnar, forskar og lærar. Studerer for førstelektoropprykk. Arbeider med språk og skriftkultur, tverrfagleg kunst/estetikk med vekt på teater. Helse- og demokratiperspektivet som grunnleggande motivasjon. Det interkulturelle.

Tenker på ei fagleg periode som var særleg lærerik, utfordrande og meiningsfull: å vere kontaktlærar i vaksenopplæringa for mindreårige flyktningar frå Afghanistan om lag i perioden 2015–2018.

Eg spør meg: kan summen av røtene og vingane mine til no gjere – vere – bidra i ein Devised teaterfagleg kontekst? Kan dette symbolsk og metaforisk «skape ringar i vatnet» no og framover?

Steinen blir symbol på intensjonen i den eg er, kva eg har fått, og det eg vil gi vidare. Eg ber altså om å få bidra, skape ringar i vatnet med det eg har til no og vidare. Skape bølger av transformasjon og utvikling. Alle kan gjere ein forskjell. For helse og demokrati.

For helse og demokrati. Eg tek sats. La meg kome i gang. Eg både er og kan noko, eg også. La meg og gode medforskarar eg møter på vegen skape ringar i vatnet. La oss skape teater. Høgrearmen har kraft gjennom lufta, slepp. Steinen treff vatnet … Så er vi i gang!

# data[].attributes.attachment_caption
Å forske heimanfrå. Røtter, vingar. Ringar i vatnet (foto: Guro Kristin Gjøsdal). 

# data[].attributes.body
Eg arbeider ved Nynorsksenteret–Høgskulen i Volda. Nynorsksenteret (Nasjonalt senter for nynorsk i opplæringa–Høgskulen i Volda) (2025) er eit ressurssenter for nynorsk frå barnehage til og med høgare utdanning, inkludert vaksenopplæringa og Kulturtanken/Den kulturelle skulesekken (DKS) (sjå fotnote). Senteret fremjar metodar og arbeidsmåtar som kan motivere og auke kvaliteten på arbeidet med nynorsk i opplæringa. På sidemål, hovudmål og som andrespråk. Nynorsksenteret driv forskingsformidling og praksisnær aktivitet basert på relevant forsking og medverkar til at feltet får auka kompetanse til å tolke og ta i bruk gjeldande planar og lovverk. Senteret skal også vere rådgjevar for dei nasjonale utdannings-, språk- og til ei viss grad kulturstyresmaktene. Norsk = bokmål og nynorsk, og norskfaget er i alle fag. Det er praktisk og estetisk, oppdatert og moderne. Det er for folket, alle som lever i Noreg i dag. Arbeidet ved Nynorsksenteret blir svært tverrfagleg innanfor heile opplæringsfeltet. Her får eg bruke heile meg og heile utdanninga mi, og meir til. Det liker eg svært godt.

Eg identifiserer meg og arbeider generelt og dynamisk i og mellom dei ulike identitetane og rollene som A/R/Tograf (artist–researcher–teacher) (LeBlanc & Irwin, 2019) – med vekt på språk, kunst/estetikk og interkulturell pedagogikk. Identitetane sameksisterer og påverkar kvarandre. I Blindsone bidreg eg med idé og praktiserer innanfor metodologien A/R/Tografi og Research-based Theatre (Belliveau & Lea, 2016). Dette som forskande dramaturg med ansvar for det nynorske scenespråket og utviklinga av undervisningsmateriell som skal følge med produksjonen i turné.

Det estetiske uttrykket og den etiske refleksjonen er uløyseleg knytt til kvarandre i dette arbeidet. Det handlar ikkje berre om kva som vert skapt, men korleis og kvifor det vert skapt. Den etiske dimensjonen vil eg kome nærmare inn på i neste bolk.

Kunnskapen i og gjennom Blindsone har vorte utvikla kontinuerleg gjennom kroppsleg og situert praksis (jamfør Living Inquiry) (LeBlanc & Irwin, 2019). Prosessen skal vere open, relasjonell og i stadig utvikling. Kontiguiteten (ny kunnskap og innsikt) i prosjektet har skjedd når den kunstnariske dimensjonen, tekst og erfaring har møtt kvarandre og blitt vevde saman. Vi har brukt metaforar og metonymi (bildespråk og symbol) for å uttrykke og forstå erfaringar som har gått utover det rasjonelle og det lineære ved det å vere mindreårig flyktning i Noreg.

Det har vore spennande å sjå kva tid kunstnariske og forskingsmessige uttrykk har gitt gjenklang, eller reverberasjonar (ibid.), i oss som er medforskarar og i publikum. Dette opplever eg har skapt nye forbindingar og innsikter.

I prosessen erfarer eg at det er ikkje alt som kan fangast i språk og teori, men som likevel gir meining og kjennest nærmast overskridande (excess). Dette skjer gjerne der vi kjenner den estetiske dimensjonen. Den gir nærmast eit overskudd av meining. Dette viser meg at kunnskapen ikkje utviklast lineært, men som eit nettverk av forbindingar, brudd og nye retningar (jamfør rhizomatisk tenking av Deleuze & Guattari) (Drumm, 2024).

Devised-metoden er nytta i utviklinga av Blindsone-produksjonen. Devised teater er ei kollektiv metode for teaterskaping der manuset og/ framsyninga har grunnlag i samarbeidande og ofte improvisatorisk arbeid av eit utøvande ensemble (Stene, 2015, s. 297-325).

Blindsone er også eit bidrag for meir nynorsk i DKS (Kulturtanken, 2025). Eg har vore i arbeidsgruppa for satsinga (2020–2024), og har i tillegg hatt språkleg, kunstnarisk og pedagogisk rettleiing for produksjonar i satsinga. Satsinga er ferdigstilt, og samarbeidet vil halde fram i ny form.

I Stortingsmelding nr. 8, Kulturell skulesekk for framtida (Regjeringa, Kultur- og likestillingsdepartementet, 2007) er det understreka at det språkpolitiske perspektivet skal vere vektlagt i programmeringa av tilbodet i DKS. «Det er viktig at kommunar og fylkeskommunar også har eit språkpolitisk perspektiv i tankane når dei legg planar for Den kulturelle skulesekken. Det er ønskeleg med eit visst tilbod på nynorsk også for bokmålselevar».

Paulo Freire og «De undertryktes pedagogikk» (Freire, 1999) framheva tidleg og grunnleggande for seinare forsking kor viktig det er med Empowerment i utdanningsprosessar. Teater i kontekst som kritisk interkulturell pedagogikk kan vere ei kraftfull metode for å utfordre og transformere. Dette føremålet er med på å gi ein teoretisk støtte til produksjonen sine argument og analysar. Det er også med på å anerkjenne teater i kontekst som eit verktøy for identitetsutvikling i interkulturelle, språklege og kulturelle kontekstar.

I 2026 er DKS 25 år. I høve jubileet skal det verte utgitt ein antologi (Engen, 2024) med forskingsperspektiv som kan utdjupe, utvide og utfordre kva roller DKS har og kan ha i opplæringa. Antologien vert ein del av skriftserien Kunst og kultur i opplæring, initiert av Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringen. Eg bidreg med ei A/R/Tografisk undersøking av produksjonen Blindsone, og eg ønsker at studiet Teater i kontekst også skal gi meg konkret struktur og engasjement (jamfør Østern, 2017) i skriveprosessen – som vil bli den første vitskapleg publiserte artikkelen min dersom eg lukkast.

Både hip hop, Devised metoden og det nynorske språket har røter i antiautoritært, demokratiserande tankegods, og i same tradisjon hentar artikkelen teorigrunnlag frå forskingsfeltet kunstnarisk forsking. Sosiologi og psykologi er også i samanheng, men det vektlegg eg i mindre grad i dette studiet. Datamaterialet er medverkande i teorivalet, og teksten går inn i ein fortolkingsprosess innanfor kunstfagleg forsking (Belliveau & Lea, 2016; LeBlanc & Irwin, 2019; Østern, 2017) der empirien peikar ut tidlegare relevant forsking.

Fotnote: Den kulturelle skulesekken (DKS) er ei nasjonal ordning som sørger for at alle skuleelevar i Noreg får oppleve profesjonell kunst og kultur i skulen. Dette skal vere av høg kvalitet og vise breidde innanfor uttrykka film, kulturarv, litteratur, musikk, scenekunst og visuell kunst (Den kulturelle skulesekken, Kulturtanken, 2025). Blindsone er eit bidrag innanfor scenekunst.

# data[].attributes.body
Film frå premieren Vinjesenteret, Nynorsk kultursentrum, desember 2023. Passord: Blikk

# data[].attributes.body
Med støtte i teori og erfaring ser eg at å arbeide med teater i kontekst kan vere verdifullt for helse, demokrati og berekraft. I Blindsone er det aktuelt å forske vidare på fleire deltakarar sine opplevingar og personlege møte med produksjonen.

Avslutningsvis tek eg eit blikk på identitetsutvikling i interkulturelle kontekstar. Det er fleire tekstar som diskuterer tema innanfor identitetsutvikling, teater i kontekst og interkulturell pedagogikk. I artikkelen «Negotiating Narrative Identity in Intercultural Contexts – The Role of Applied Theatre» (Haraldsen & Ingul, 2017) finn eg formål i korleis teater i kontekst kan bidra til identitetsutvikling i interkulturelle konsept gjennom narrativ identitet.

Å meistre identitet påverkar individet sin livsmeistring, og dette er særleg utfordrande for menneske med interkulturell bakgrunn. Dette er universelt og tidlaust, og eg erfarer at det også er ei problemstilling for mindreårige afghanske flyktningar som produksjonen tematiserer. Teorien om narrativ identitet kan seinare fungere som eit rammeverk for å utforske identitetsutvikling i interkulturelle kontekstar.

Kulturar påverkar korleis identitet vert utvikla og uttrykt, og at det er ulike prioriteringar mellom individuelle og kollektive mål. Dette er også eit aesth/ethics (Hastings & Sæther, 2024, s. 32–33) heilskapleg ansvar eg må vere merksam på som A/R/Tograf i arbeidet med scenekunstproduksjonen Blindsone.

Omgrepet aesth/ethics, slik det vert brukt av Sigurd Bergmann (ibid.), er ei samansetning av orda aesthetics (estetikk) og ethics (etikk). Det gir ei integrert tilnærming der det estetiske og det etiske ikkje er handtert som åtskilte sfærar, men som gjensidig avhengige og samanvevde dimensjonar av menneskeleg erfaring og handling. Dette omgrepet er eit tips frå ein god venn og kollega her på Avdeling for humanistiske fag og lærarfag ved Høgskulen i Volda. Det opplever eg har relevans også innanfor kunstfagleg forsking, og eg vil utforske samanhengane vidare.

Å forske A/R/Tografisk gjennom teori og metodar innanfor teater i kontekst skaper eit rom for ein estetisk læreprosess som gir moglegheit til å utforske, konstruere, rekonstruere og meta-reflektere – også over temaet og verdien av til dømes identitet – gjennom interkulturell pedagogikk, språk og kultur, som produksjonen Blindsone rører ved.

# data[].attributes.body
Tusen takk for meg!

Å få ta dette emnet som førstelektorstudent betyr mykje for meg. Eg har fått bekrefta og lært mykje, og eg har blitt kjend med alle dokker. Det inspirerer meg – og eg vil veldig gjerne halde kontakten og vere open for eventuelle samarbeid.

God helsing frå Guro

# data[].attributes.attachment_caption
Foto: Guro Kristin Gjøsdal. Arbeidsoppgåve av G. Belliveau UiA 2025. 

# data[].attributes.headline
Oppmerksamt nærvær i forsking. Kva rører seg i blindsonene? Kva legg du merke til som du elles ikkje ville lagt merke til? 

# data[].attributes.subject
Oppmerksamt nærvær i forsking. Kva rører seg i blindsonene? Kva legg du merke til som du elles ikkje ville lagt merke til? 

# data[].attributes.body
Ei øving frå G. Belliveau under workshopen ved UiA:

Min koffert/mitt forskingsprosjekt er pakka med

Kjærleik, språk, kunst, kultur, mangfald, blikk, stemme, verdiar, rettferd, heilskapleg helse, demokrati, håp, danning, utdanning, potensiale, min plass, din plass, tryggleik, sanning, nye venner, nye dører, meining, samarbeid, samhandling, tru, bygge bru, fri frå skam, gjere felles.

# data[].attributes.headline
Undervisningsopplegg som følger framsyninga i turné

# data[].attributes.subject
Undervisningsopplegg som følger framsyninga i turné

# data[].attributes.body
Utvikla av Guro Kristin Gjøsdal, Nynorsksenteret.

# data[].attributes.attachment_link.description
I framsyninga Blindsone møter vi dei to ungdomane Anwar og Walid. Dei er to mindreårige flyktningar frå Afghanistan, som bur på eit mottak i Nore

# data[].attributes.body
Mi forsking står på fundamentet av intensjonen, profesjon og disiplinar tverrfagleg, språket og skriftkulturen – og samarbeidet mellom medforskarane.

# data[].attributes.body
Refleksjonar frå ein lærar som saman med deltakarar ved Ørsta vaksenopplæringssenter har arbeidd med "Eit anna blikk" av Erlend Skjetne, sett framsyninga Blindsone, og reflektert over "ringane i vatnet" med deltakarane sine.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
11.09.2024

Lærar Inghild Lillebø-Voll ved Ørsta opplæringssenter viser tankar rundt demokrati og medborgarskap, og korleis dei har arbeidd med litteratur og teater i grunnopplæringa for vaksne.
Tekst: Inghild Lillebø-Voll
Foto: Privat

Vi hadde lese delar av Eit anna blikkav Erlend Skjetne, klassa eg er lærar for, og eg. I tillegg hadde vi fått oppleve teaterstykket Blindsone, regissert av Mine Nilay Yalcin med utgangspunkt i Eit anna blikk, i samband med Dei nynorske festspela. Arbeidet leidde til nye refleksjonar, både i klassa og i meg sjølv, og eg ynskjer å dele litt av dette her.

Som lærar får eg lov å vere tett på vaksne menneske som skal lære norsk, og eg får lære dei å kjenne. Som privatperson hadde eg ingen arena der eg naturleg møtte menneske med innvandrarbakgrunn før borna mine byrja i barnehagen. Eg har synst det har vore ein høg dørstokk, eller at det av ein eller annan grunn ikkje har vore mynta på meg når det har vore ulike arrangement med vekt på kulturutveksling. Eg har vore redd for å ikkje forstå, ikkje bli forstått, bli utfordra på ting eg er uttrygg på, og ikkje vite kva eg skal seie eller gjere. Sidan eg har hatt det slik, vil eg tru det kan gjelde fleire. Eg er, og har så lenge eg kan hugse, vore positiv til innvandring, integrering og inkludering, men eg har ikkje visst heilt korleis eg skal gjere det. Korleis kan vi saman gjere det enklare for alle å bidra til dette?

Ein kan vere positiv til innvandring og integrering, men mangle førstehandskjennskap til korleis livet i eit mottak er. Eller livet i ein innvandrarheim. Det er ikkje nok å seie at ein ikkje er rasist, ein må vere antirasist. Ein må vise det i handling, stå opp for kvarandre. Det er ikkje nok å seie at ein er for innvandring, integrering og inkludering. Ein må snakke saman, invitere, vere interessert, tore å ikkje forstå. Vi integrerer oss, du kan ikkje integrere deg sjølv. Dette gjeld menneske frå ulike samfunnslag, religionar, land, kulturar, idrettar, interesser og menneske med ulike språk.

Romanen Eit anna blikk av Erlend Skjetne.

Klassa eg er lærar for, er vaksne innvandrarar som lærer norsk, og før sommaren var dei elevar på nest siste året i grunnskule for vaksne (no FOV). På seinvåren vart eg kjend med romanen Eit anna blikk og vart tipsa om teaterstykket Blindsone. I korte trekk handlar romanen om to unge menn som bur i eit mottak ein liten stad i Nord-Noreg, og livet som innvandrar i mottak. I samråd med Nynorsksenteret fekk eg kunnskap om at det var snakk om mykje tekst, både i boka og teaterstykket, og vi var i tvil om utbyttet. Vi sette likevel i gang med lesinga med vekt på nokre delar av boka og erfaringa det er å lese ei bok som vidare vert dramatisert.

I arbeidet med å lese første del av romanennytta vi fleire av oppgåvene som ligg på Nynorsksenteret sine nettsider. Vi såg på og snakka om omslaget til boka, tittelen, laga oversikt over dei ulike personane i boka, og prøvde å forstå. Det er ei bok med eit rikt språk, leik i språket og humor knytt til misforståingar. Det krev kunnskap om og forståing for språk, kultur, klima, forventningar og relasjonar for å få med seg alt. Kanskje på same måte som det er å kome inn i ei gruppe med anna kultur, eller eit land med eit anna språk. Alle får noko ut av det, men det tek tid å få med seg alt. Kanskje skjer det aldri.

Eit glimt frå framsyninga Blindsone. (Foto: Mari Tveiti, Nynorsk kultursentrum)

Me skulle også bu oss til teaterframsyninga Blindsone, og nytta tid til å samtale om tittelen og å samanlikne dei to titlane. Dette var svært givande arbeid, og vi nytta morsmål i refleksjonsarbeidet for å få fullt utbytte av den samla kunnskapen. I omtalen til arrangementet var det stilt spørsmål ved kven som har definisjonsmakta av korleis andre sin situasjon er eller bør vere. Kven kan definere korleis eg har det eller bør ha det? Dette var spørsmål alle hadde gjort seg tankar om, og som gav oss ei forventing av kva vi ville møte i teaterstykket. Vi gjekk inn i teaterstykket med ei forståing av titlane, kjennskap til personane i boka, at dei budde i eit mottak, og at teaterstykket ikkje var ei attgjeving av romanen, men heller ein kommentar til han. Scenografien i teaterstykket er utforma på ein slik måte at han visualiserer teksten, og gjer at publikum må forhalde seg til noko av det boka tek opp, Samstundes som vi er tilskodarar, er vi midt i situasjonen. Som publikummar er du inne i veggane i eit mottak. Du ser det som hender, både frå utsida og frå innsida, men heile tida frå der du er. Du kan aldri skjøne eller definere eit anna menneske fullt ut.

Kva er så blindsonene i samfunnet vårt? Kva er det vi ikkje legg merke til, og kva er det vi ikkje snakkar om? Er det mest kraftfullt om kvar enkelt reflekterer over og prøver å finne svar på dette? Dersom du oppdagar ei blindsone, prøv å finne ut kva som er der, eller fyll ho med meining.

# data[].attributes.attachment_link.description
Lærar Inghild Lillebø-Voll ved Ørsta opplæringssenter viser tankar rundt demokrati og medborgarskap, og korleis dei har arbeidd med litteratur og teater i...

# data[].attributes.attachment_caption
Ein anekdote - inspirasjon til kunstfagleg forsking. Av Guro Kristin Gjøsdal

# data[].attributes.headline
Ein anekdote frå A/R/Tografen (performativ skriving)

# data[].attributes.subject
Ein anekdote frå A/R/Tografen (performativ skriving)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
04.01.2024

Frå venstre: Freweini Tareke Tadel, Sesayt Tesfahans Legese, Abdulrahman Mohammad Naji Sawas, Jorunn Torheim Vik (kontaktlærar), Hanan Mahmoud Ibrahim, Millen Gebretnsae, Milashu Zerae Tewelde og Guro Kristin Gjøsdal (Nynorsksenteret) er blant deltakarane i utviklingsprosjektet. (Foto: Meseret Weldeyesus Tedla.)Teksten er skriven av Guro Kristin Gjøsdal ved Nynorsksenteret. Han skildrar eit utviklingsprosjekt på 9. trinnet ved Volda læringssenter.

Det er mange krav når flyktningar går mot grunnskuleeksamen i vaksenopplæringa. Kva kan kunst- og uttrykksmetodar gjere for nynorskopplæring og livsmeistring i ein slik situasjon?
Sidan 2006 har eg arbeidd som lærar i mellom anna norskfaget og kunstfaga. Før dette hadde eg utdanning og erfaring innanfor helsefag. Eg har fått møte mange menneske ulike stadar og i ulike stadium i opplæringsfeltet. Eg har kjent på barrieren som kan vere mellom oss og lærestoffet på grunn av stress og kjensla av høge krav. Særleg er dette tydeleg i arbeid med vaksne flyktningar, der traume også kan vere ein meir tydeleg faktor, i tillegg til språkbarrieren. Tverrfaglege tema i LK20 er folkehelse og livsmeistring, demokrati og medborgarskap, og berekraftig utvikling (Utdanningsdirektoratet, 2023). Som sertifisert leiar i kunst- og uttrykksmetoden EXIT (Expressive Arts in Transition) (Meyer, Jakobsen, Wentzel-Larsen & Heir, 2017), ser eg moglegheita til å kombinere god nynorsk andrespråksopplæring og ein metode til støtte mot stress og traume. Eit slik tverrfagleg utviklingsarbeid har eg utført på 9. trinnet ved Volda læringssenter. Eg har samarbeidd med lærar Jorunn Torheim Vik og student og musikkpedagog Ingrid Vik Henriksen.

9. trinnet består av ni kvinner og to menn i alderen 18 til 40 år frå Eritrea, Syria og Sudan. I undervisninga nyttar vi språka (ny)norsk, tigrinja, arabisk og noko engelsk kontrastivt. Føremålet er å utvikle nynorsk som andrespråk, omgrep og kommunikative eigenskapar knytte til heilskapleg helse og demokratiske prosessar. Dette kan bidra til at deltakarane oppnår forståing og ser samanhengar tverrfagleg. Estetiske læreprosessar og etikk er også eit sentralt tema i denne prosessen.

Vi har hatt ti samlingar der kvar av dei har vore tre skuletimar. Metoden har fem tema som vert repetert to gongar. Oppvarming og avslutning er alltid det same. Metoden fungerte godt i klasserom/lokale som eignar seg for fysisk og kreativ utfalding, og som har tavle og smarttavle tilgjengeleg.

EXIT-metoden

Ordet exit vert i denne samanhengen forstått som ein overgang frå ein livssituasjon som kan kjennast fastlåst, til å oppdage nye moglegheiter og ressursar som allereie bur i ein og som kan fungere i ein ny samanheng (Meyer, Jakobsen, Wentzel-Larsen & Heir, 2017). Metoden er eit prosessbasert gruppearbeid som set lys på individet og verdien av å vere i ei gruppe. Han tek utgangspunkt i kunst og uttrykksmetodar, der leik og evna til å sjå føre seg er sentralt. Målet med metoden er å gi kunnskap og verktøy til å handtere stressymptom etter traumatiske hendingar som flukt, krig, naturkatastrofar, sjukdom og andre livskriser. Metoden ønsker å skape rørsle fysisk, psykisk, eksistensielt, relasjonelt og kreativt. Dette vert gjort systematisk gjennom læreprosessar knytte til språkopplæring og kunstfaga. Evna til ro, stabilitet og eigenomsorg er naturlege tema i arbeidet med metoden. Han er dialogisk, og metoden støttar opp om identitet og mangfald.

EXIT-metoden er inspirert av mellom anna John Dewey sin teori om at kunnskap og handling er gjensidig avhengige av kvarandre (Waks & English, 2022). Han er psykoedukativ, og erstattar ikkje kontakt med lege ved alvorleg eller langvarig problematikk. Det er ein forskingsbasert metode utvikla av Melinda Ashley Meyer, i samarbeid med NIKUT, USN og Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (UiO) (Dahl, Sveaass & Varvin, 2006). I november 2023 tok Meyer imot kongens fortenestmedalje for forskings- og utviklingsarbeidet sitt innanfor kunst- og uttrykkskommunikasjon.

Innhald med nynorsk som andrespråk

Vi arbeider i hovudsak i ein gruppesirkel. Sirkelen er her eit symbol for tilhøyrsle, demokrati og medborgarskap. Lokalt, nasjonalt og globalt. Biletleg kan sirkelen fungere som eit trygt moglegheitsrom der positiv endring kan skje. Andre bilete som forklarer kva sirkelen kan vere for individet og gruppa, er eit brannsegl, og ei tønne som treng å vere tett og god for å ta vare på innhaldet. Ein sirkel har ikkje ei byrjing eller ein slutt. Den kan symbolisere heilskap og samhald. Sirkelen set rammer og samlar.

Dei som lærer (ny)norsk som andrespråk er ofte ei samansett målgruppe. Det ein har til felles, er relativt kort tid til å tileigne seg tilstrekkelege ferdigheiter i norsk til å delta i vidare utdanning og yrkesliv. Mange har lite formell skulegang frå tidlegare og lite skriftspråklege ferdigheiter. Dette stiller store krav til opplæringa i språk og fag. Opplæringa bør ta utgangspunkt i deltakarane sine erfaringar, kunnskapar og ferdigheiter og ha meistring og myndiggjering som mål (Kjelaas & van Ommeren, 2022). Arbeidet med metoden teksten skildrar, gir inspirasjon til korleis ein kan arbeide tverrfagleg med språkutvikling, omgrepslæring og tekstskaping ved hjelp av kunstfaga og det tverrfaglege temaet folkehelse og livsmeistring. Det er mange i vaksenopplæringa som lærer nynorsk som andrespråk. Denne metoden tek sikte på å gi eit didaktisk grunnlag for god undervisning i nynorsk, estetiske læreprosessar og temaet folkehelse og livsmeistring.

Abdulrahman Mohammad Naji Sawas har forma ei ørn i leire som sitt styrkedyr. Sawas er kunstnar frå Syria.

Korleis kan ein gjennomføre metoden?
Kvar samling - start

Velkommen (namn og rørsle)

Sosiometri (måling av sosiale relasjonar, gruppestruktur)

Klarrunde (tilstadevering)

Barometer (1-10) - korleis kjenner du deg ved start/slutt av kvar økt (bevisstgjering psykosomatisk)?

Pust og grunningsøvingar - enkel fotmassasje

Sirkulasjon av alle ledd

Avspenningsøving

"Tarzan" (stemme og rørsle)

Nei og ja-øving (grensesetting, opne opp for det positive og sunne)

Bli kvitt "gruff" (tankar, kjensler, kropp)

Utviding av det mentale rommet

Til fossen (ei reise i fantasien)

Tema

Samling 1 og 6: Vekevisjon og aktivitet du liker
Kontrakt
Konvolutt å samle arbeid i

Samling 2 og 7: Trygt landskap
Rørsle og fantasi
Teikne/måle

Samling 3 og 8: Kor er du om X år?
Framtidsvisjon og strategi.

Samling 4 og 9: Kraftdyret
Rørsle og fantasi
Teikning, form, farge

Samling 5 og 10:
Fellesteikning/måling
Diplom til CV
Feiring

Alle samlingar: Nynorsk som andrespråk (didaktikk)

Kontrastiv undervisning

Kvar samling - slutt
Barometer (1-10)

Kva tek du med vidare frå samlinga?

Heimearbeid og mellomarbeid norskfagleg

Korleis kan gruppemedlemene støtte kvarandre? Gjere avtalar.

Ha det bra! (namn ogrørsle)

Evaluering

Mennesket er eit sosialt vesen med ei medfødd skapande kraft. Stress og traume forandrar kroppen, påverkar sjølvkontrollen og svekker evna til å kjenne glede, engasjement og tillit (van der Kolk, 2021). Den aktivt deltakande og fenomenologiske metoden ønsker å vekke denne evna til liv. Eitt år etter at utviklingsprosjektet starta, erfarer deltakarar og lærarar at metoden bidreg til kunnskap om språk, helse og relasjonar, kvar for seg og i ein samanheng."Eg har fått eit auka heilskapleg medvit om meg som menneske, og korleis eg er ein del av eit samspel og samanheng med dei og det som omgir meg", seier Nour Zeid Faraj. "Eg vart overraska over at eg skulle kjenne slik på glede, latter og humor. Eg opplever å vere veldig i mitt eige hovud her i Noreg og i vaksenopplæringa. Gjennom kunst- og uttrykksmetodane, og språklæringa knytt til dei, opplever eg å kjenne på liv og rørsle fysisk, psykisk, relasjonelt, sjeleleg og kreativt. Metoden arbeider fram eit trygt rom for både læring, glede og sorg. Eg kjenner kva som betyr noko for meg."

For Sesayt Tesfahans Legese er håp sentralt etter prosjektet. "Det har blitt meir tydeleg for meg kva eg vil arbeide fram mot, og korleis eg kan bringe fram styrken eg treng for å nå mål og draumar." Freweini Tareke Tadel har fått stadfesta at ressursar ho har med frå eigen kultur og erfaring, kan brukast og utviklast også her i Noreg."Eg kjem frå ein bondekultur der eg er vand til å arbeide hardt over tid. Eg liker ein slik type arbeid og fellesskapet med folk, plantar og dyr." Hanan Mahmoud Ibrahim får tårer i augo når ho snakkar om kor viktig det er å ha respekt for kvarandre. Dette er ein verdi ho har med seg frå eigen kultur og oppvekst, og som ho vil legge vekt på også i Noreg.

Anwar Abdalla Yagoub er engasjert av formålet og kunstopplevingane i prosjektet."Demokrati er ein djup verdi som er sårbar og må takast godt vare på. Eg opplever også at integrering er eit felles ansvar. Eg drøymer om å kunne gå inn på kafear her i lokalmiljøet. Høyre nokon seie namnet mitt, be meg til bords. Slik hadde eg det i lokalmiljøet i Sudan. Det var rikt."

Utviklingshistoria til Jorunn Torsheim Vik (kontaktlærar):

Utviklingsprosjektet var ei ny oppleving for deltakarane ved at dei skulle bort frå pulten, ut på golvet og inn i sirkelen. Verkeleg sjå og lytte til seg sjølv og kvarandre, og finne eigne ord, omgrep og setningar om temaa som det blei sett lys på. Metoden var tydeleg forankra i dagens læreplan.

Deltakarane blei utfordra ved å bevege seg i rommet, innanfor sirkelen, individuelt og som gruppe. Deltakarane skulle finne eigne uttrykk og spegle andre sine uttrykk. Eg hugsar dei meir sjenerte kroppane i starten av prosjektet. I tillegg til kunstfaga bruker metoden lesing, skriving, munnlege og nokon digitale ferdigheiter i arbeid med stress og traume. Metoden skjer i sirkelen, og dette opplever eg positivt ved at alle ser kvarandre og ein kjenner på likeverd. Vi blei trygge på at "det som skjer i sirkelen, blir i sirkelen".

Når ein arbeider med til dømes barometer, kan ein bevisstgjere seg sjølv og andre på korleis ein har det i dag, utan å gå inn på tema. Ein kan snakke om korleis graden av 1 kjennest ut i kroppen, kor kjensla av graden 1 sit. Ein erfarer også at metoden gjer at barometeret endrar seg positivt, og at korleis ein har det, ikkje er konstant. Dette er med på å normalisere og gi håp til utfordringar med stress og traume. Eg opplever også at metoden gir håp til demokrati- og integreringsprosessen.

9. trinnet er ei gruppe som ønsker kvarandre vel. Arbeidet med metoden har gjeve trivsel og velvære, og eg trur han har ført dei og oss nærare kvarandre. Fasade og sosiale normer kan vere meir eller mindre rigide for målgruppa eg arbeider med. Å snakke og skrive om kjensler kan vere uvant, også på eige språk. Dette skil seg sjølvsagt frå person til person, og frå kultur til kultur.

I metoden er alle i same aktivitet. Som lærar opplever eg gong på gong det viktige ved fysisk aktivitet og kroppsleg læring, også for lesing, skriving, munnlege og digitale ferdigheiter. Det er lett å bruke meir tradisjonelle læremetodar der elevane tek imot meir enn dei bidreg. Dette er også ein kontekst som deltakarane er vante med frå eigne heimland. Han er nok ikkje så effektiv alltid, men krev mindre rammer. Læreplanen gir moglegheiter til tverrfaglege metodar og djupnelæring som fremjar lærelyst.

Eg erfarer at det universelle ved leik og evna til å sjå føre seg gjer det lettare å tileigne seg ord, omgrep og å setje saman setningar. Det verkar som om leiken gjer det lettare å kommunisere tankar og kjensler. Kroppen er allereie i gang. Og der kjem språklæringa også! Rørsle innanfor rammer for læring er positivt. Eg har fått mange metodiske tips til ulike behov i prosjektet, heilskapleg eller i delar. Metoden har eit heilskapleg perspektiv.

Utviklingshistoria til Ingrid Vik Henriksen (student og musikkpedagog):

Eg var i praksis ved Volda læringssenter då utviklingsprosjektet vart gjennomført. Eg studerte rettleiing, og var også i avsluttande fase av ein mastergradsoppgåve om kva funksjon, innhald og meining song kan ha i grunnopplæringa, også innanfor danning, samhandling og heilskapleg helse. Å delta i denne metoden på 9. trinnet i vaksenopplæringa har gitt meg fleire perspektiv og erfaringar til fagleg og mellommenneskeleg refleksjon.

EXIT inneheld element av alle kunstformene, og eg ser at song i enkle strukturar høyrer heime i metoden. Vi nytta voggesongar og folkesongar på nynorsk og dei andre hovudspråka i gruppa. Pust, stemme, tilstadevering og å finne sin plass heng saman med identitet og mangfald, og metoden tek i vare denne forankringa og fellesskapet. Eg har fått med meg konkrete verktøy frå øktene, særleg innanfor visualisering, som eg no har teke i bruk. Metaforen kring helten si reise og eventyrsjangeren i EXIT-metoden set eg også i parallell med eige arbeid fram mot mastergrad. Kunsten kan vere ein stad å utforske kollektiv identitet og samhandling.

Metoden gir ord og omgrep til psykosomatiske plager, som kan nyttast i dialog med helsevesenet til dømes. Å kunne seie korleis ein har det, bidreg til demokrati og medborgarskap.

Tid til eksistensielle og estetiske utviklingsprosjekt slår meg som veldig verdifullt og nyttig, og særleg for denne målgruppa. Eg ønsker det blir meir prioritert. Vi veit at ein må vere mottakelege for læring for at læring skal skje. Her møter vi vaksne med erfaring og meistring, men forholda for læring er ikkje alltid tilstrekkeleg på plass. Rammefaktorane er samansette, og å lære noko nytt er krevjande der det er stress og traume tilstades. Metoden krev ein tydeleg og varm rettleiar. Her møtest vi som menneske med universelle behov, og vi lærer også å sette grenser. Vi kommuniserer med kunst og uttrykk - som er språk i seg sjølv, og eg erfarer at kroppsleg, verbalt og visuelt språk bidreg og aktiverer til norsk språk, som også har ein estetisk dimensjon. Det har vore spennande å vere ein del av dette utviklingsprosjektet, også fordi metoden har eit estetisk perspektiv på rettleiing, samtale, skriftleg og munnleg arbeid på nynorsk som andrespråk.

Oppsummering av Guro Kristin Gjøsdal

Å utvikle trygg språkidentitet og språkbruk støttar opp om heile mennesket. Å ta vare på og å vidareføre det nynorske språket handlar også om å høyre til. Nynorsk får betydning for nye brukarar og er med på å motverke utanforskap. Nynorsk i vaksenopplæringsfeltet er også eit demokratisk prosjekt. Det er ønskeleg at nynorsk skal vere ei folkeleg rørsle og eit folkeleg fenomen - og at sjølv om ein bur i ulike delar av Noreg og kjem frå ulike delar av verda, kan ein finne og bygge aspekt av seg sjølv i språket. Lærarprofesjonen bygger på to universelle grunnverdiar: menneskeverd og menneskerettar, respekt og likeverd (Utdanningsforbundet, 2023). EXIT-metoden bygger opp om potensialet i individet, å kunne utføre og nå mål, og å vere ein del av eit fellesskap. Vaksenopplæringa har eit prioritert fagtilbod. Det norske språket er i alle fag. Å kunne bruke varierte uttrykksmetodar og arbeide tverrfagleg og estetisk er med på å vareta fleire funksjonar for læring.
Gruppa og underteikna har presentert utviklingsprosjektet under Forskingsdagane 2023 ved Høgskulen i Volda.

Dikt

Å nytte kunstformer i undervisninga kan vere med på å opne opp lærestoffet og kontakten med seg sjølv, andre deltakarar, og omverda. I prosjektet er mellom anna diktet "Hjartet mitt" av Ruth Lillegraven (2016) nytta nynorskdidaktisk, saman med rørsle/dans, musikk, teikne-, måle- og skriveoppgåver.

Tips til oppgåver:

Arbeid i eit læringspar (trygt og tilpassa): Teikne omrisset av kroppen din på eit langt gråpapir. Kor sit gleda i kroppen din? Kva farge, mønster og omgrep har den kjensla? Kor sit forventingar? Kva farge, mønster og omgrep har den kjensla? Skriv ned kroppen sin beskjed til deg. Dette kan gjerast i dikt-, brev- eller dagbokform. Du kan bruke morsmålet som støttespråk til nynorsk. Del med læringspartnaren din munnleg.

Skriv eit brev / ein sms til ein du er glad i, på nynorsk. Skriv kor du er i livet no, og kva du er takksam for, til dette mennesket.

Tilleggsressursar grunnskule vaksenopplæringa:

Med tilpassingar til målgruppa og deltakaren:

Referansar

Referansar

Dahl, S., Sveaass, N., & Varvin, S. (2006). Psykiatrisk og psykososialt arbeid med flyktninger - Veileder. Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress.

Kjelaas, I., & van Ommeren, R. (2022). Andrespråksopplæring for nyankomne ungdommer. Tilnærminger for mestring og myndiggjøring. Fagbokforlaget.

Kolk, B. van der. (2021). Kroppen holder regnskap. Hjerne, kropp og sinn i behandling av traumer. (2021. utg.). Flux Forlag AS.

Lillegraven, R., & Kanstad Johnsen, M. (2016). Eg er eg er eg er: Dikt for barn. Samlaget.

Meyer DeMott, M. A., Jakobsen, M., Wentzel-Larsen, T., & Heir, T. (2017). A controlled early group intervention study for unaccompanied minors: Can Expressive Arts alleviate symptoms of trauma and enhance life satisfaction? Scandinavian Journal of Psychology, 58(6), 510-518.

Utdanningsforbundet (2023, 13. november). Lærerprofesjonens etiske plattform. Henta frå: https://www.utdanningsforbundet.no/larerhverdagen/profesjonsetikk/
omprofesjonsetikk/larerprofesjonens-etiske-plattform/

Utdanningsdirektoratet (2023, 8. november). Overordnet del. Tverrfaglige temaer. Henta frå:
https://www.udir.no/lk20/overordnet-del/prinsipper-for-laring-utvikling-ogdanning/tverrfaglige-temaer/?lang=nob

Waks, L. J., & English, A. (Red.). (2022). John Dewey's democracy and education: A centennial handbook (First paperback edition). Cambridge University Press.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kunst- og uttrykksmetodar for språk og livsmeistring

# data[].attributes.attachment_link.description
Det er mange krav når flyktningar går mot grunnskuleeksamen i vaksenopplæringa. Kva kan kunst- og uttrykksmetodar gjere for nynorskopplæring og...

# data[].attributes.body
Intervju med M. Noman Rasully. Han har også vore rådgjevande i prosessen med utviklinga av framsyninga Blindsone.

# data[].attributes.attachment_link.description
Korleis er det å lære nynorsk som innvandrar? Korleis kan det norske samfunnet bidra til språk og medborgarskap?

# data[].attributes.attachment_link.description
Det er ein myte at det er vanskelegare for innvandrarar å lære nynorsk.

# data[].attributes.body
Privatpersonen og A/R/Tografen: med røtter og vingar

Å bruke heime som utgangspunkt og for forsking

# data[].attributes.body
You may say I'm a dreamer (Imagine av John Lennon, 1971)

Eit ønske om fred, kjærleik og tryggleik

Å bruke heime som utgangspunkt for forsking

Røtter og vingar

# data[].attributes.body
Ph.d.-emnet Teater i kontekst ved Universitetet i Agder (2025) handlar om å forstå teater som ei kunstform innanfor kulturelle, historiske og sosiale omgjevnader. Kontekstane bidreg til ei heilskapleg og kompleks forståing av korleis teater fungerer som ein dynamisk og interaktiv kunstform. Korleis teateret vert tilpassa og påverka av dei samfunnsmessige og kulturelle omgjevnadane teateret eksisterer innanfor, er sentralt. Dette ønsker eg å undersøke "ringar i vatnet av" gjennom scenekunstproduksjonen Blindsone og eksamensframlegget. Metodologiane A/R/Tografi (bolk 5) og Research-based Theatre (bolk 4) er profesjonsfaglege analyseverktøy eg har blikk gjennom.

Kontekstuelt er historisk, kulturelt, sosialt, geografisk, økonomisk og teknologisk – einskild eller samanvevd. Framlegget ønsker å gi eit blikk og undersøke noko korleis Blindsone tangerer kontekstuelt og gir kunstnariske og humanistiske «ringar i vatnet» for språk og interkulturell pedagogikk.

# data[].attributes.attachment_caption
Prøveframsyning av Blindsone, Volda ungdomsskule mai 2024.

# data[].attributes.body
Performativ forsking er eit eige forskingsparadigme ved sida av det kvalitative og kvantitative (Haseman i Bolt, 2016). Forsking blir her forstått som ei skapande handling – ikkje berre som representasjon av verkelegheita, men som noko som skapar verkelegheit gjennom praksis.

Resultata presenterast som performative ytringar og utvidingar – dei gjer noko i verda, ikkje berre beskriv den. Kunstnarisk praksis er då ikkje berre illustrasjon, men sjølve forskingsmetoden med eigne prinsipp og valideringsformer. Forskinga blir ein prosess i rørsle, som skaper endring både i forskaren og i verda.

I posthumanismen og performativ forsking vert kunnskap forstått som alltid i utvikling, aldri fast eller endeleg, altså "knowledge-in-becoming" (Østern, Jusslin, Knudsen, Maapalo & Bjørkøy, 2023). Forskinga skal ikkje nødvendigvis representere ei objektiv røynd, men produsere nye verkelegheiter gjennom handling og relasjon. Forskaren er då ikkje ein nøytral observatør, men ein kroppsleg og affektiv (kjensleprega) deltakar i forskingsprosessen – og i stadig skaping. Forskaren er då innfiltrert i forskingsobjektet og verda, og i dette perspektivet er det ikkje nokon utanforståande posisjon.

Dette paradigmet opnar for kunstnarisk fridom, eksperimentering og inkludering. Det utfordrar etablerte normer for kva forsking er og bør vere. Eg plasserer forskinga mi i dette performative forskingsparadigmet i samtida. Det gir meg røtter og vingar!

# data[].attributes.body
Hei!

Eg er Guro Kristin Gjøsdal. Eg er kunstnar, forskar, lærar og kulturformidlar interdisiplinært i faga kunst og handverk, dans – og med vekt på norskfaget, det interkulturelle, musikk, teater og drama. Eg har ein mastergrad i teater og drama med fordjuping i tre ulike praksisar av Michael Chekhovs skodespelmetode i vår tid. Eg identifiserer meg innanfor metodologien A/R/Tografi. Eg har helsefagleg utdanning og erfaring på vidaregåande nivå. Det helsebringande perspektivet er grunnleggande for meg i profesjon og disiplinar.

Velkommen til meg på Nynorsksenteret, Høgskulen i Volda!

Du får vite meir om meg og konteksten eg arbeider innanfor i bolk 5.

No skal du få vere med å sjå og skape "ringar i vatnet" her inne (forklart i bolk 6 her i Padlet) gjennom undersøkinga av kontekstane rundt hip hop-teateret Blindsone for Den kulturelle skulesekken – i studiet Teater i kontekst ved Universitetet i Agder.

I utstillinga kan du gi faglege kommentarar og/ hjarter der du kjenner at forskinga mi resonnerer i deg (jamfør feedback-loops og det relasjonelle i metodologien Research-based Theatre, Belliveau & Lea, 2016).

Avslutningsvis eller etter eksamen kan du gjerne gå tilbake hit og svare noko på:

Kva «ringar i vatnet» opplever du hip hop-teateret Blindsone gir/kan gi for språk og interkulturell pedagogikk? Er det noko du blir særleg merksam på som du vil dele med meg?

Kva tips har du/de til struktur og vektlegging/prioritering for den vitskaplege artikkelen eg skal skrive om produksjonen i Kulturtanken sin jubileumsantologi, 2026?

Har de nokon gode råd og tips når eg snart skal søke førstelektoropprykk innanfor språk og estetikk/kunst her ved Nynorsksenteret, Høgskulen i Volda?

Med min interdisiplinære bakgrunn: korleis skal eg etablere meg enno sterkare innanfor kunstfagleg forsking – regionalt, nasjonalt og gjerne noko internasjonalt?

... eller anna du oppdagar i utforskinga.

På førehand takk! God undersøking!

# data[].attributes.body
Bloggtekst Erlend Skjetne, etter publiseringa av romanen "Eit anna blikk".

# data[].attributes.attachment_link.description
Eg ville skrive ein roman om einslege mindreårige asylsøkjarar frå Afghanistan. Men i kva slags språkdrakt?

# data[].attributes.body
Innanfor posthumanistisk kunstforsking og arbeid med teater i kontekst er etikken relasjonell og ikkje-antroposentrisk (jamfør Barad, 2003; Belliveau & Lea, 2016; Bolt, 2016; Conrad, 2002; Drumm, 2024; Haraldsen & Ingul, 2017; LeBlanc & Irwin, 2019; Stene, 2015; Østern, 2017; Østern, Jusslin, Knudsen, Maapalo, Bjørkøy, 2023).

Det er altså ikkje mennesket aleine som er i sentrum for kunnskapen. Etiske perspektiv innanfor material, teknologi og miljø er også sentralt og omhandla. Etiske vurderingar er i alt som skjer, i møte med det ein ikkje kan sjå føre seg på førehand og det kroppslege. Karen Barad (2003) meiner at etikk skjer i interaksjon mellom medforskarane og ikkje som ein definert norm. Dei er altså situerte og ikkje universelle.

Teater er i kontekst (Belliveau & Lea, 2016). Etiske vurderingar må ta omsyn til kulturelle, historiske og sosiale kontekstar der Blindsone vert utvikla og formidla. Vi arbeider med representasjon. Det gir ansvar. Korleis menneske og gruppe vert framstilt på scena har ei etisk tyding, spesielt når vi her arbeider med marginaliserte stemmer. Dette krev ein aktiv etisk praksis og dialog mellom medforskarar. Vi må vere særleg merksame sidan vi arbeider med samfunnsengasjert teater.

Det har vore ei etisk utfordring å transformere forskingsdata til dramatisk form, og å samstundes ta i vare medforskarar og tema. Medforskarane har måtte ta aktive val til kva dei vil beskytte og kva dei vil dele i det kunstnariske uttrykket. Det har vore viktig for oss at framsyninga skal gi både ein estetisk og etisk resonans i korleis publikum og samfunn vert påverka.

Vi har vore i relasjon med menneske, material og idear i ei levande undersøking. Vi har erfart at etiske vurderingar har måtte skje gjennom kroppsleg erfaring, refleksjon og dialog – ikkje berre gjennom tverrfagleg teori.

Vi har måtte tole å stå i det uferdige og ukjende, og halde oss til og vere i dialog om avtaler. Å ta seg og kvarandre i vare som medforskarar er ein særs viktig dimensjon ved arbeidet.

# data[].attributes.attachment_caption
Periskop.no 27. mai 2023. Forfattar Guro Kristin Gjøsdal. 

# data[].attributes.attachment_link.description
Det nynorske språket har ei spesiell estetisk kraft som høyrer heime i DKS, skriv Guro Kristin Gjøsdal i dette essayet

# data[].attributes.attachment_caption
Camara Lundestad Joof i Kulturtanken.no, 2020. 

# data[].attributes.attachment_link.description
21 år gamal blei Camara Lundestad Joof frelst. Av nynorsk. Eit språk ho før hadde opponert mot at skulle vere ein del av livet hennar opna seg opp for ho og viste seg fullt av kraft, kamp og opprør.

# data[].attributes.body
Landingsside for satsinga med rapport, Kulturtanken.no

# data[].attributes.attachment_link.title
Meir nynorsk i DKS: Prosjektrapport 2020 - 2024

# data[].attributes.attachment_link.description
Oppsummering av arbeidet med å inspirere til fleire gode nynorskproduksjonar i Den kulturelle skulesekken.

# data[].attributes.body
Barad, K. (2003). Posthumanist performativity: Toward an understanding of how matter comes to matter. Academia.

Belliveau, G., & Lea, G. W. (Red.). (2016). Research-based Theatre: An Artistic Methodology (1. utg.). Intellect Books. https://doi.org/10.2307/j.ctv36xvrxh

Bjørnstad, G. B., & Ellinggard, S. N. (Red.). (2023). Performative innganger til undervisning. Universitetsforlaget. https://www.universitetsforlaget.no/performative-innganger-til-undervisning

Bolt, B. (2016). A Performative Paradigm for the Creative Arts? University of Melbourne. https://www.herts.ac.uk/__data/assets/pdf_file/0015/12417/WPIAAD_vol5_bolt.pdf

Børhaug, F. B., & Helleve, I. (2016). Interkulturell pedagogikk som motkraft i en monokulturell praksis. Fagbokforlaget.

Conrad, D. (2002). Drama as Arts-Based Pedagogy and Research: Media Advertising and Inner-City Youth. https://www.researchgate.net/publication/234758281_Drama_as_Arts-Based_Pedagogy_and_Research_Media_Advertising_and_Inner-City_Youth

Den kulturelle skolesekken. (2025). Blindsone: Basert på romanen. Den kulturelle skolesekken. https://www.denkulturelleskolesekken.no/utforsk-produksjoner-i-dks/?produksjon=13660

Den kulturelle skulesekken, Kulturtanken. (2025). Den kulturelle skolesekken. Kulturtanken. https://www.kulturtanken.no/den-kulturelle-skolesekken/

Drumm, L. (2024). Becoming rhizome: Deleuze and Guattari's rhizome as a theory and method. Academia. https://www.academia.edu/126318853/BECOMING_RHIZOME_DELEUZE_AND_GUATTARIS_RHIZOME_AS_A_THEORY_AND_METHOD#loswp-work-container

Engen, T. (2024, september 17). Ny antologi om Den kulturelle skolesekken. Kulturtanken. https://www.kulturtanken.no/aktuelt/2024/ny-antologi-om-den-kulturelle-skolesekken/

Freire, P. (1999). De undertryktes pedagogikk (2. utg.). Ad notam Gyldendal.

Gjøsdal, G. K. (2023, mai 27). Kvifor nynorsk i Den kulturelle skulesekken? Periskop. https://periskop.no/kvifor-nynorsk-i-den-kulturelle-skulesekken/

Gjøsdal, G. K. (2024). Ringar i vatnet [Foto].

Haraldsen, H. M., & Ingul, S. (2017). Negotiating Narrative Identity in Intercultural Contexts—The Role of Applied Theatre. Journal for Research in Arts and Sports Education, 1(0). https://doi.org/10.23865/jased.v1.536

Hastings, T. J., & Sæther, K.-W. (2024). Views of Nature and Dualism: Rethinking Philosophical, Theological, and Religious Assumptions in the Anthropocene (1st ed). Palgrave Macmillan.

Kjelaas, I., & van Ommeren, R. (2022). Andrespråksopplæring for nyankomne ungdommer–Tilnærminger for mestring og myndiggjøring. Fagbokforlaget.

Kulturtanken. (2025). Nynorsk i DKS. Kulturtanken. https://www.kulturtanken.no/den-kulturelle-skolesekken/nynorsk/

LeBlanc, N., & Irwin, R. L. (2019). A/r/tography. I N. LeBlanc & R. L. Irwin, Oxford Research Encyclopedia of Education. Oxford University Press. https://doi.org/10.1093/acrefore/9780190264093.013.393

Nynorsk kultursentrum. (2024). Blindsone [Foto].

Nynorskbok.no. (2021). Erlend Skjetne: Eit anna blikk – Nynorskbok. https://nynorskbok.no/aldersgruppe/ungdom/erlend-skjetne-eit-anna-blikk/

Nynorsksenteret, Høgskulen i Volda. (2025). Heimeside. Nynorsksenteret. https://nynorsksenteret.no/

Regjeringa, Kultur- og likestillingsdepartementet. (2007, november 30). St.meld. Nr. 8 (2007-2008)—Kulturell skulesekk for framtida [Stortingsmelding]. Regjeringa.no; regjeringen.no. https://www.regjeringen.no/no/dokumenter/Stmeld-nr-8-2007-2008-/id492761/

Stene, Ø. (2015). Skuespillerkunsten. Universitetsforlaget.

Sørhusbakken, K. (2020, november 10). – Nynorsk er maktkritikk. Kulturtanken. https://www.kulturtanken.no/aktuelt/2020/nynorsk-er-maktkritikk/

Universitetet i Agder. (2025). KF-614 Teater i kontekst (Høst 2023)—Universitetet i Agder. https://www.uia.no/studier/emner/2023/host/kf-614.html

Østern, T. P. (2017). Å forske med kunsten som metodologisk praksis med aesthesis som mandat. Journal for Research in Arts and Sports Education, 1, 7–27. https://doi.org/10.23865/jased.v1.982

Østern, T. P., Jusslin, S., Knudsen, K. N., Maapalo, P., Bjørkøy, I. (2023). A performative paradigm for post-qualitative inquiry. Journals SAGE. https://journals.sagepub.com/doi/pdf/10.1177/14687941211027444