# data[].attributes.body
Maa lähim taevanaaber mängib meie planeedi ja päikesesüsteemi uurimisel keskset rolli.

Kuu muudab Maa elamisväärsemaks, vähendades meie koduplaneedi kõikumist oma teljel, mis viib suhteliselt stabiilse kliimani.

Vaatlejad Maal saavad jälgida Kuu liikumist kuufaaside, superkuude ja varjutuste kaudu.

# data[].attributes.body
Varju tekkimisega on selgitatav ka Kuu kuju muutumine taevas ehk kuu faasid.

Kuna Kuu on valgust mitte läbi laskev keha, siis tekib tema taha vari. Sõltuvalt Kuu asukohast Maa ja Päikese suhtes, võib ta ise suuremal või vähemal määral oma varju sisse jääda ning nii polegi Maalt vaadeldav mitte terve Kuu, vaid ainult osa sellest.

Kuu faasid jagunevad –

Noorkuu (kui kuu Maa poole pööratud külg jääb tervenisti varjupiirkonda)

Täiskuu (kui kuu Maa poole pööratud külg on tervenisti valgustatud)

Kasvav kuu (esimene veerand) – on periood noorkuust täiskuuni

Kahanev kuu ehk Vana kuu (viimane veerand) – on ajavahemik täiskuust noor¬kuuni.

# data[].attributes.body
Varjutus tekib, kui Kuu, Maa ja Päike asuvad kõik täpselt sirgelt ja kuna Kuu tiirlemistasand ümber Maa ja Maa tiirlemistasand ümber Päikese on teineteise suhtes kallutatud, tuleb taolist varjutusi harva.

# data[].attributes.body
Superkuu on nähtus, kus Kuu asub oma orbiidil Maale kõige lähemale täiskuu ajal, mistõttu paistab see Maalt vaadates suuremana kui tavaliselt. Sellel ajal on Kuu orbiidil perigees.

See juhtub seetõttu, et Kuu tiirleb Maa ümber elliptilisel orbiidil: kõige lähemal asub Kuu Maast umbes 356 400 kilomeetri kaugusel ja kõige kaugemal umbes 407 700 kilomeetri kaugusel.

Superkuu ajal on täiskuu läbimõõt umbes 14 protsenti suurem ja heledus ligikaudu 30 protsenti heledam kui orbiidi kõige kaugemas punktis.

# data[].attributes.body
Noorkuu ei ole taevas nähtav, sest Päikese poolt valgustatud osa jääb Maalt vaadatuna Kuu vastaspoolele. Seega on Päikese, Maa ja Kuu vaheline nurk 0 ∘ .

# data[].attributes.body
Kasvava Kuu sirbiks nimetatakse perioodi, mil Kuu liigub oma orbiidil edasi ja Maa suhtes nähtav nurk suureneb. Selle tulemusena kasvab iga päevaga Kuu valgustatud osa, mida on öises taevas näha.

# data[].attributes.body
Täiskuu on Kuu faas, kus Kuu nähtav osa on täielikult valgustatud. See juhtub siis, kui Maa paikneb Päikese ja Kuu vahel, mistõttu näib Kuu Maalt vaadates täielikult valgustatuna. Kuna Kuu pöörleb alati ühe poolega Maa poole, jääb üks külg alati valgustatuks ja teine pimedaks.

Kui Kuu liigub oma orbiidil, muutub Maalt nähtava valgustatud kuupinna hulk, luues eri faase. Kuu näib olevat täiskuu, kui see jõuab oma orbiidi keskpunkti, olles otse Päikese vastas ja Maa nende vahel.

# data[].attributes.body
Kuu esimene veerand tekib umbes nädal pärast noorkuud ja nädal enne täiskuud. Noorkuu ja esimese veerandi vahelist perioodi nimetatakse Kuu loomise perioodiks, samas kui esimese veerandi ja täiskuu vahelist aega nimetatakse kasvavaks Kuuks.

# data[].attributes.body
Kahe nädala jooksul pärast täiskuud on Kuu kahanev, kusjuures Päikese, Maa ja Kuu vaheline nurk väheneb 180 kraadist kuni 360 kraadini, läbides seejuures kolmanda ehk viimase veerandi.