# data[].attributes.headline
Közösségi fejlesztés - közösségfejlesztés - Beke Márton

# data[].attributes.subject
Közösségi fejlesztés - közösségfejlesztés - Beke Márton

# data[].attributes.attachment_link.title
Beke Márton: Közösségi fejlesztés - közösségfejlesztés

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Köszönjük mindenkinek, aki a képviselő-testület hívására csatlakozott az első faluszépítő akcióhoz. Folytatása következik.

A patak fahídjának festésére tucatnyian gyűltek össze a képviselő-testület hívására. Az önkormányzat munkatársai az előző napokban megtisztították, megcsiszolták a fahidat, így az már előkészítve várta az önkénteseket, akik gyakorlott ecsetkezeléssel új színt és egyúttal védőréteget adtak a hídnak.
Az első "faluszépítő akció" sikerén felbuzdulva további hasonló összejöveteleket is tervezünk, reméljük, egyre többen kapcsolódnak majd be az akciókba. Hiszen ezek az alkalmak nem kizárólag az önkéntes munkáról, de a jó hangulatú együttlétről, beszélgetésekről is szólnak.
A résztvevőknek ezúton is köszönjük a segítséget!

# data[].attributes.attachment_link.description
Köszönjük mindenkinek, aki a képviselő-testület hívására csatlakozott az első faluszépítő akcióhoz. Folytatása következik. A patak fahídjának festésére tucatnyian gyűltek össze a képviselő-testület hívására. Az önkormányzat munkatársai az előző napokban megtisztították, megcsiszolták a fahidat, így az már előkészítve várta az önkénteseket, akik gyakorlott ecsetkezeléssel új színt és egyúttal védőréteget adtak a hídnak.

# data[].attributes.headline
Közösségfejlesztés - mikor megszépül a falu 

# data[].attributes.subject
Közösségfejlesztés - mikor megszépül a falu 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Köszönjük mindenkinek, aki a képviselő-testület hívására csatlakozott az első faluszépítő akcióhoz. Folytatása következik.

A patak fahídjának festésére tucatnyian gyűltek össze a képviselő-testület hívására. Az önkormányzat munkatársai az előző napokban megtisztították, megcsiszolták a fahidat, így az már előkészítve várta az önkénteseket, akik gyakorlott ecsetkezeléssel új színt és egyúttal védőréteget adtak a hídnak.
Az első "faluszépítő akció" sikerén felbuzdulva további hasonló összejöveteleket is tervezünk, reméljük, egyre többen kapcsolódnak majd be az akciókba. Hiszen ezek az alkalmak nem kizárólag az önkéntes munkáról, de a jó hangulatú együttlétről, beszélgetésekről is szólnak.
A résztvevőknek ezúton is köszönjük a segítséget!

# data[].attributes.attachment_link.description
Köszönjük mindenkinek, aki a képviselő-testület hívására csatlakozott az első faluszépítő akcióhoz. Folytatása következik. A patak fahídjának festésére tucatnyian gyűltek össze a képviselő-testület hívására. Az önkormányzat munkatársai az előző napokban megtisztították, megcsiszolták a fahidat, így az már előkészítve várta az önkénteseket, akik gyakorlott ecsetkezeléssel új színt és egyúttal védőréteget adtak a hídnak.

# data[].attributes.attachment_link.title
Így kell ezt csinálni!! - közösségi komposztálás Budapesten | kert TV

# data[].attributes.body
https://youtu.be/BSHxRmVaI5A

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.body
https://youtu.be/BSHxRmVaI5A

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.body
https://youtu.be/BSHxRmVaI5A

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.body
Noszvaji meseút

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.body
Noszvaj meseút

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.body
https://youtu.be/BSHxRmVaI5A

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=BSHxRmVaI5A

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.body
Noszvaj meseút

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A Móricz Zsigmond körtértől néhány lépésre, a Villányi útról a Himfy utcára kanyarodva, annak végében találjuk a közösségi kezdeményezés nyomán létrejött különleges lépcsőt, amit ma már Kisfaludy Sándor portréja és egy Himfy-versrészlet díszít.
Talán kevesen tudják, hogy a Villányi útról nyíló csendes, fákkal szegélyezett budai utcácska az egyetlen Budapesten, ami álnevet visel. Ha ez még nem lenne elég, abban is egyedinek számít ez az utca, hogy ezáltal Kisfaludy Sándor az egyetlen költő, akiről álnéven és saját néven elnevezett közterület is megemlékezik a fővárosban.

A Himfy álnév ugyanis Kisfaludy Sándort rejtette első kötetének 1801-es megjelenése alkalmával. Az álnéven megjelentetett Himfy szerelmei: A kesergő szerelem című kötetet az A boldog szerelem címet viselő versgyűjtemény követte, aminek előszavában a költő már felvállalta korábbi munkásságát.

Ez a különleges, zsákutcában végződő, fák szegélyezte utca tehát az, amelyen keresztül eddig egy graffitis támfal szomszédságában lévő szürke lépcsőn keresztül lehetett felsétálni a Ménesi útra és amely mostanra a helyi összefogásnak és két lelkes művésznek köszönhetően egyedi látványossággá avanzsált.

A közösségi összefogásra jobb példát egyébként talán találni sem lehetne, hiszen azon túl, hogy a lépcső festése is közös kezdeményezés eredménye, több, korábbi ténykedés, többek között faültetés és a közvilágítás rendezése is az itt lakók kollektív munkája.

A lépcsőn lévő festés három napon át készült és illeszkedve a névadóhoz tehát Kisfaludy portréval és egy Himfy versrészlettel gazdagodott, mely Pálfalvi Lukács és Salinger Dávid „Manoeye" munkáját dicséri. A lépcsőfokokon pedig az alábbi versrészlet bontakozik ki:

S midőn minden így jön és megy,
Egymást váltó pályában,
A természet mint marad egy
S változatlan magában:
Anya minden időkorban, -
Teremtő és szerető, -
S télben, nyárban, - égben, porban
Tápláló és éltető; -

# data[].attributes.attachment_link.title
Különleges irodalmi festést kapott egy szürke utcai lépcső Budapesten

# data[].attributes.attachment_link.description
A Móricz Zsigmond körtértől néhány lépésre, a Villányi útról a Himfy utcára kanyarodva, annak végében találjuk a közösségi kezdeményezés nyomán létrejött különleges lépcsőt, amit ma már Kisfaludy Sándor portréja és egy Himfy-versrészlet díszít. Talán kevesen tudják, hogy a Villányi útról nyíló csendes, fákkal szegélyezett budai utcácska az egyetlen Budapesten, ami álnevet visel.

# data[].attributes.attachment_link.title
KÖSZ, Hankook! - Dolgozói Önkéntes Program 2020

# data[].attributes.attachment_link.title
Közösségfejlesztő pályázatok a Tinódiban - 2019.10..25.

# data[].attributes.attachment_link.title
Közösségfejlesztés a Felsővárosban - 2015.01.16.

# data[].attributes.body
Grassalkovich Művelődési Ház közösségépítő programja Hatvanban - Kocsis Eszter

# data[].attributes.body
Szintén a Művelődési Házban, 0-3 éves korú gyermeket nevelő szülőknek - Kocsis Eszter

# data[].attributes.body
Ady Endre Könyvtár olvasó, gyermekközösségépítő programja! - Kocsis Eszter

# data[].attributes.headline
Püspökhatvani Lami István Művelődési Központ

# data[].attributes.subject
Püspökhatvani Lami István Művelődési Központ

# data[].attributes.headline
Veresegyházi Váci Mihály Művelődési Ház 

# data[].attributes.subject
Veresegyházi Váci Mihály Művelődési Ház 

# data[].attributes.attachment_link.title
Avasi Horizont Helyi Közösség | Avas Horizont Helyi Közösség Helyi Akciócsoport

# data[].attributes.attachment_link.description
Hosszú évek kemény munkájának köszönhetően Miskolc ismét az ország legdinamikusabban fejlődő városainak sorába lépett. A város infrastruktúrájának, gazdaságának, turizmusának, sportéletének fejlesztése mellett a Miskolc lüktetését adó civil szervezetek támogatása sem maradhat el. Ezért nagyon örülök…

# data[].attributes.attachment_link.description
Log into Facebook to start sharing and connecting with your friends, family, and people you know.

# data[].attributes.attachment_link.description
Log in to Facebook to start sharing and connecting with your friends, family and people you know.

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Tisztelettel kérjük a civil szervezetek és politikai pártok vezetőit, valamint a rendezvényen megjelenni szándékozókat, hogy koszorúzási szándékukat a Városházán jelezni szíveskedjenek.
Posted by Ajak Város Önkormányzata on Friday, October 15, 2021

# data[].attributes.body
Retro majális

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Az Új Kezdet Roma Egyesület azon dolgozik, hogy a dombóvári civil szféra együttműködve, közösen teremtsen értéket a városnak és lakóinak.
„Ez csak úgy lehetséges, ha az egyesületek megismerkednek egymással" - véli Ligorovics Zsolt, az egyesület elnöke. A közel 20 ezer fős Dombóvár több mint 50 civil szervezettel büszkélkedhet. Az Új Kezdet Roma Egyesületnél azonban úgy látják, a szervezetek között nincs jelentősebb együttműködés, ezért sokan nem érik el a helyi közösségeket, bár tevékenységük nagyon fontos lenne.

Az egyesület első lépése ezért az volt, hogy az Erősödő Civil Közösségek program támogatásával megteremtsék az ismerkedés és találkozás lehetőségét. Eddig nem volt olyan rendszeres fórum, ahol a civilek találkozni, kapcsolódni tudtak volna egymáshoz, így fel sem merült a közös gondolkodás, vagy közös programszervezés esélye. Márpedig a cél az lenne, hogy a saját erőforrásaik felismerésével mindenki azzal szálljon be a közösbe, ami igazán erőssége.

Az Új Kezdet Roma Egyesület a maga részéről elsősorban a nehéz sorsú, helyi roma lakosság számára kínál programokat dombóvári közösségi terében, ami egyúttal olykor az új civil fórum helye is.

Az a szándékuk, hogy a jövőben már a többi városi szervezettel együttműködve hozzák létre az eseményeiket. „Hasznosnak éreznénk, ha új energiák, a többi szervezetnél meglévő tudások és lelkesedés is megjelenne a szervezetünk programjaiban, életében„ - magyarázza Ligorovics Zsolt.

A projekt kezdete óta eddig tíz szervezet vállalta az együttműködés első lépéseinek megtételét, s ezt a részvételt folyamatosan bővítik. „Az egyesületek nagyon pozitívan fogadták a megkeresést, nyitottak együttműködésre és közösség-építésre" - mesél a visszajelzésekről Zsolt.

Azt tapasztalták, hogy a találkozók alkalmával könnyen alakult ki párbeszéd a felek között. A résztvevők egyetértettek abban, hogy jelenleg nincs könnyű dolga a civileknek, legfőbb probléma, hogy nehezen jutnak támogatásokhoz. A jövőt ezért abban látják, hogy tudjanak valódi, tenni tudó és akaró, helyi civilséget létrehozni. Olyan közösséget, ami tud egymásra támaszkodni és értékteremtő tevékenységet folytatni, fellépni az érdekeikért.

A projekt megvalósítása során szerveztek már lecsófesztivált, roma napot, a közeljövőben pedig a város szegregált területeinek közelében lévő parkokat újítják fel, tisztítják ki. Együtt dolgoznak, hogy városuk szépüljön, hogy összetartó közösség legyenek.

# data[].attributes.attachment_link.description
Az Új Kezdet Roma Egyesület azon dolgozik, hogy a dombóvári civil szféra együttműködve, közösen teremtsen értéket a városnak és lakóinak. „Ez csak úgy lehetséges, ha az egyesületek megismerkednek egymással" - véli Ligorovics Zsolt, az egyesület elnöke. A közel 20 ezer fős Dombóvár több mint 50 civil szervezettel büszkélkedhet.

# data[].attributes.body
https://archive2021.nmi.hu/2018/08/14/peldaerteku-kozossegfejleszto-programok-hagyomanyokra-epulo-rendezvenyek-ertektarak-bacs-kiskun-megyeben/

# data[].attributes.attachment_link.description
A nyolcadik háromnapos tanulmányutunk során Bács-Kiskun megyébe látogattunk el augusztus 7–9. között. Résztvevőink a Baján,

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Példaértékű közösségfejlesztő programok, hagyományokra épülő rendezvények, értéktárak Bács-Kiskun megyében

# data[].attributes.body
https://cselekvokozossegek.hu/erdekes-programok-jo-gyakorlatok-es-jo-metodusok-a-kozossegfejlesztesben/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hajdú-Bihar megye látta vendégül a 3 napos belföldi tanulmányút résztvevőit július 10. és 12. között. A tapasztalatcserére érkezett szakemberek jártak Berettyóújfaluban, Hajdúnánáson és Debrecenben, ahol a konferencia nap előadásain keresztül megismerték a Hajdúszoboszlón, Tégláson, Hajdúhadházon és Hajdúböszörményben működő közösségek kulturális jó gyakorlatait.
Az első napon a megyeszékhely két intézményében jártak a résztvevők. A Déri Múzeumban Aranyi Fruzsina múzeumpedagógus és oktatáskutató „A gamification lehetséges módszerei a múzeumban" címmel tartott prezentációt. Úgy fogalmazott, hogy egy foglalkozás sikere a múzeumban nagy mértékben múlik a múzeumpedagóguson és a közreműködő múzeumi személyzeten. Az innovatív előadás után tárlatvezetés következett, amelyből a legendás Munkácsy tárlat megtekintése sajnos a területen zajló felújítást miatt kimaradt. A következő programnak az Agóra Tudományos Központ és Élménypark adott helyet, amelyet Soha Rudolf, a központ munkatársa mutatott be, kiemelve az Agora közösségi térként való funkcióinak előnyeit.

A második napon a Debreceni Művelődési Központban megrendezett konferenciára 24 településről 72 fő regisztrált. Az előadók számtalan érdekes ötletet, közösségi példát, jó módszert villantottak fel prezentációikban.

Jantyik Zsolt, a központ igazgatója „Közösségeink lehetséges jövője a 21. században" címmel tartott előadást, melyben a kulturális identitás és a tudásátadás problematikáját fejtette ki: a közösségek fejlesztésének egyik nagy lehetősége a tudás átörökítésében rejlik -, mivel minden társadalom kis közösségekből áll, s ha a kis közösségek felismerik, megtanulják a szerepüket, akkor lehet életképes a társadalom. Véleménye szerint a kultúra speciális szövedéke a társadalomnak, ami összetartja azt, e kötőszövet nélkül a társadalom felbomlik

Simor Katalin, az NMI Debreceni Területi Irodájának módszertani referense a Nemzeti Művelődési Intézet szakma és közösségfejlesztő munkájáról beszélt, felvillantva számos olyan programot, amelyet a hallgatóság tovább vihet, adaptálhat. A résztvevők hallhattak a Pajtaszínházról, a bábszínházi programokról, a „Mi van a ládafiában?" a „Diagnózisok" és a „Kopogtató" programokról „Az élő emlékezet" a Kapunyitogató rendezvényekről. Előadásában kiemelt helyen szerepelt a települési értéktári munkában rejlő végtelen lehetőségek sora és a falukönyv, mint közösségfejlesztési módszertan eszköze.

Németi Katalin a Téglási Városi Könyvtár és Közművelődési Intézmény vezetője a közösségi művelődési feladat komplexitását taglalta, utalva arra is, hogy a Cselekvő közösségek programban egy mintaprojekttel is jelen vannak. Az igazgató asszony egy komplex módszertani fejlesztési koncepciót mutatott be arra vonatkozóan, hogyan lehet sikeresen működtetni egy összevont intézményt.

Kazsuk István a hajdúhadházi Hajdúvitéz Nonprofit Kft. ügyvezetője rendhagyó módon mutatta be a kisvárost. A Káposztafesztivál programját kiemelve a táborok, szabadtéri színházi esték sorából a hajdúhadházi lapos káposzta került a fókuszba, mint a közösségépítés egyik kiemelkedően fontos lehetősége - utalva arra, hogy csak a településeken múlik, milyen helyben fellelhető sajátos eszközöket találnak identitásuk meghatározásához, kulturális életük felvirágoztatásához (pl. Panyola - szilva, Újfehértó - meggy). A helyi gazdaságfejlesztés első lépései között „Hadháztáji" néven bevezették a helyi termékek védjegyét is. A kft. feladatkörébe tartozik a közművelődési feladatok ellátása, koordinálása. Fontos céljuk, hogy a halmozottan hátrányos településen olyan elérhető szolgáltatásokat nyújtsanak a lakóiknak, amelyeket máshol magasabb áron tudnának igénybe venni.

Berényiné Szilaj Ilona a hajdúszoboszlói Kovács Máté Városi Művelődési Központ igazgatója az intézmény tevékenységeit mutatta be. A művelődési intézmény közösségi térként működik, számos programnak, civil szervezetnek ad helyet. A település vezetése maximálisa támogatja az intézményt, hiszen - mint mondta - a turizmus a minőségi kulturális szolgáltatás nélkül nem működik.

Szarvas-Szabó Anikó, a hajdúböszörményi Szabad Hajdú Közhasznú Nkft. ügyvezetője a Hajdúsági Disznótort mutatta be a jelenlévőknek. Az évről-évre megrendezett hagyományőrző esemény tematikus programjai igazi közösségi élménnyel gazdagítják a résztvevőket. A népzenei, a tárgyi népművészeti-kézműves és gasztronómiai kínálat koherens ötvözete a térség szellemi és tárgyi örökségének, értékeinek.

A második nap délutánján Kolozsvári István az önkormányzat képviseletében mutatta be a berettyóújfalui Civil Udvart, ahol jelenleg 8 civil szervezet működik, többek között a Bajnóca Néptánccsoport, a Kikötő-vízisport egyesület, de zenekari klub, gördeszka görkori pálya, és egy közösségi alapon működő edzőterem is helyet kapott. Az önkormányzat a közelmúltban két pályázatot is nyert az épület korszerűsítésére és fejlesztésére.

A harmadik napon a hajdúnánási Kenderes Kertben tettünk látogatást, ahol Szólláth Tibor a város polgármestere és dr. Juhász Endre alpolgármester fogadta a résztvevőket. A polgármester bemutatta a várost, valamint az ott folyó kulturális alapú gazdaságfejlesztési folyamatokat. Beszélt a helyi értékekről, és az értéktári munka jelentőségéről, a Művelődési Ház keretein belül működő színjátszó társulatról, a helyi pénz bevezetésének sikereiről, továbbá a „szalmás város" elnevezés eredetéről. A polgármester elmondta, hogy az elkövetkezendő időszakban mintegy 5 milliárd forintot fordítanak majd fejlesztésekre - a pályázat kialakítását közösségi tervezés előzte meg. A közlekedés, az egészségügy és a szennyvízhálózat fejlesztése mellett jelentős összegeket fordítanak majd közösségi terek kialakítására: parkok, sportolási lehetőségek és a közösségeknek helyet adó terek fejlesztésére.

A polgármester utalt arra, hogy a Művelődési Házat régen „kinőtték", így az eddig használaton kívül lévő épületeket/épületrészeket új közösségi helyszínek kialakítására használják. Így lett például a krumplis veremből Pinceklub. A településen közösségi terek egy részét még az önkormányzat működteti, de a Művelődési Házat és a hozzá tartozó tagintézményeket egy kifejezetten erre a célra létrehozott gazdasági társaság.

A Kenderes Kertből a Hajdúnánási Múzeumba látogattunk el, ahol megnéztük a helytörténeti gyűjteményt. A tárlatvezetést Darócziné Borbás Andrea muzeológus tartotta. Nagy hangsúlyt helyezett a Bocskai kultuszra és a hajdú hagyományokra. A múzeumban külön szalmakiállítás is van, ami többek között bemutatja a szalmakalapok fejlődésének történetét is.

A következő tanulmányúton, Komárom-Esztergom megyében fedezzük fel a közösségfejlesztés jó és fenntartható gyakorlatait.

# data[].attributes.attachment_link.title
Érdekes programok, jó gyakorlatok és jó metódusok a közösségfejlesztésben

# data[].attributes.attachment_link.description
Hajdú-Bihar megye látta vendégül a 3 napos belföldi tanulmányút résztvevőit július 10. és 12. között. A tapasztalatcserére érkezett szakemberek jártak Berettyóújfaluban, Hajdúnánáson és Debrecenben, ahol a konferencia nap előadásain keresztül megismerték a Hajdúszoboszlón, Tégláson, Hajdúhadházon és Hajdúböszörményben működő közösségek kulturális jó gyakorlatait. Az első napon a megyeszékhely két intézményében jártak a résztvevők.

# data[].attributes.body
http://www.kka.hu/_Kozossegi_Adattar/parolaar.nsf/nyomtat/9ED120E558EA2207C125739F003E7252?OpenDocument

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Parola archívum
Kiadó: Közösségfejlesztők Egyesülete, Budapest 1011 Corvin tér 8., T:1/201-5728, kofe@kkapcsolat.hu, www.kozossegfejlesztes.hu

Aranygombos Telkibánya - közösségfejlesztő szemmel. 2005-2007.

Bereczky Béla

2005 augusztusában aKözösségi kezdeményezéseket támogató szakmai hálózat Borsod-Abaúj-Zemplén megyében működő koordináló szervezete, a Dialóg a Közösségekért Közhasznú Egyesület szakmai patronálásával megindult egy Észak-Abaújra kiterjedő közösségfejlesztő műhelymunka sorozat. Ennek egyik részese volt Telkibánya, melyet a munkában én képviseltem.
A történések sodró lendülettel, nem „szabványos" közösségfejlesztési lépéssort követve, nem lezárt folyamatot eredményezve zajlottak, zajlanak.

Előtörténet, indítékok
Minden fejlesztést személyes meggyőződés, elkötelezettség dinamizál. Nem állítom, hogy minden fejlesztés ebből indul ki, de a többségüknél talán még így van.
1991 nyarán kerültem Telkibányára, a rendszerváltás lázában visszahozott kisiskola újonnan verbuvált hat fős tantestületébe.
Amikor az új tantestület toborzása zajlott, az első fenntartói meghallgatáson elmondták nekünk, hogy egy ilyen kistelepülésen a pedagógustól nemcsak tanári, de közművelődési, közösségi feladatok végzését is elvárják.
Városi lévén, akkor kezdtem ismerkedni a kistelepülési, vidéki léttel. E folyamat hozta azt a felismerést, hogy a település „történéshiányban" szenved, ezért közösségi szervezéssel kéne tenni valamit. (Megjegyzem, hogy alapvetően nem közösséget szervező aktív ember, inkább befelé forduló, kevéssé nyüzsgő típus voltam.) Az a valami, amit akkor a fiatal pályakezdő társak támogatásával történetesen csinálni akartunk, a legkönnyebben szervezhető terület, a szórakozás volt. Egy falusi szüreti bált terveztünk és valósítottunk meg, közösen. Indításként a faluban kihelyezett plakátokon arra buzdítottunk, hogy akiknek kedve van közreműködni egy saját maga számára kellemes este szervezésében, az jöjjön el az iskolába egy megbeszélésre. Ez az intuitív, közösséget aktivizálni, szervezni késztető vágy azután még hasonló, a szabadidőt, szórakozást érintő más rendezvényekben is megtestesült.
Mik voltak itt a számomra - a szervező számára - a meghatározó jelentőségű dolgok? Elsősorban az emberléptékű település generálta közösségi tettvágy, amelyik a kiegyensúlyozott közösségekben élő emberekben még természetesen megvan, vagyis annak a ténye, hogy hittel és önbizalommal felvértezve lehetett hozzáfogni a közösségi élet szervezetéséhez. Ám ezek a rendezvények csupán kezdetben hozták magukkal a közösség szervezhetőségébe vetett hit sikerélményét. Kudarcként éltem (éltük) meg, hogy nem tudjuk kistelepülési pedagógusi „másodfeladatunkat" hatékonyan ellátni.
A fenntarthatóság pedagógiájával való foglalkozás eredményeként eljutottunk a közösségfejlesztés igényéig, persze nem egy lépésben. Tény, hogy a közoktatási törvényben, a pedagógiai programok megalkotásának feltételeinél benne foglaltatik, hogy az iskolának foglalkoznia kell a közösségfejlesztési feladatokkal. Persze ez csak a tanulók közösségeire vonatkozik, s nem adekvát a közösségfejlesztés lokális közösség-fogalmával, mégis: a feladatok jellege, amelyek a jól működő közösség érdekében folynak, hasonlóságot, átfedéseket mutatnak. A döntő mozzanat az volt, amikor a fenntarthatóság pedagógiáját rendszerszerűen megvalósítani hivatott intézményi hálózat, azÖkoiskolák hálózata egyik iskoláját megteremtettük településünkön. E „teremtési" folyamat mozaikjaiban az egyik kulcskérdés az iskola és a település falainak, kerítésének átjárhatósága, illetve lebontása volt. Ennek elengedhetetlen feltétele, velejárója volt a település lakosainak, nevezetesen a szülőknek a bevonása. Az első lépéstől, a fogalom-magyarázattól - ökoiskola, fenntarthatóság - az együttműködésen alapuló problémamegoldásig hosszú út vezetett. Ennek mozzanatai között odáig is eljutottunk, hogy a 2002. évi önkormányzati választásokra ezzel a programmal induló szülői munkaközösségi tagot állítsunk jelöltnek.
Tanulságainkat így összegeztük:
Az iskolánál tágasabban kell látni,holisztikusan kell szemlélni dolgainkat. E szemléletmód azonban csak igazi közösségben értelmezve működik. A környezeti nevelő tanítása, a környező helyi közeg pozitív megerősítése nélkül, mindig csak elmélet marad! Nehéz feladat ez és összefügg azzal, hogy elhitessük: amivel foglalkozunk, az fontos, sőt, létfontosságú, s nem haszontalan, csupán mellékes vagy ráadás. Környezetünk a legtöbb esetben valójában nem is vár mást, többet, mint a tananyag megtanítását. Ezért lép be annak szükségessége, hogy a környezetet, a helyi közösséget beavassuk a környezeti nevelési célokba és felkészítsük azok megvalósítására. A környezeti szemlélet beemelése ugyan még előtte jár a jelenlegi társadalmi elvárásoknak, de a helyi közösségek működésének fenntartható gyakorlatához mégis ez vezethet el. A környezet, a helyi társadalom tehát formálandó! Ezt, a közösség jelenlegi elvárásait és felkészültségét meghaladó, előrelátó, a társadalom hosszú távú érdekeit szem előtt tartó hozzáállást nevezik társadalomorientált marketingnek. Célja esetünkben a holisztikus látásmód közösségi gyakorlattá váltása. Annak a tevékenységnek a megnevezése pedig, amely a helyi társadalom aktivizálását, beavatását hivatott elérni, a közösségfejlesztés. Feladata lényegében a csapatfogalom és -gyakorlat kiszélesítése egyre nagyobb közösségekre. Mindazt pedig, ami az iskolafejlesztés során felmerülő közösségfejlesztést érinti, úgy hisszük, nagyszerű előgyakorlat volt.
Ilyen előképpel indult a telkibányai közösségfejlesztés másfél éve.

Helyi ténytérkép

A környezet, a fejlesztési terep bemutatása

Történelem, természetrajz és társadalom
Telkibánya története összefonódik a nemesérc bányászatával és annak ipar- és kultúrtörténeti vonatkozásaival, mely még az utóbbi évtizedben is tényerővel hatott, s bár a szabad királyi bányavárosi rang Zsigmond király idejében volt a csúcson, a lakosság összetétele, a reménységek tápja, a foglalkozási szerkezet - mind erős összefüggésben állnak a múlttal.
Településünk a Hernád-völgyéhez közel, a Zempléni hegységet kelet-nyugati irányban átszelő völgyben fekszik. Elzárt, bár nem zsáktelepülés. Jellemzően az erdőből (erdészeti igazgatóság), a téeszből, a bányából, illetve a környékbeli ipari foglalkoztatókból éltek itt az emberek, de mint tudjuk, e munkahelyek többsége leépült a rendszerváltás óta. A legnagyobb foglalkoztató az önkormányzat, melynek óvodája, iskolája, időseket ellátó intézménye mellett két gyermektábora is van. Vállalkozók is vannak már a településen, sőt egy katonai felderítő hivatali objektum is, amely idehozott családokat és gyermekeket is. Legtöbben mégis munkanélküliek.
A lélekszám 730 fő, vegyes korösszetétellel, az óvodás és iskoláskorúak száma 100 fő körüli. Nemzetiség nincs a településen (bár a „rabló, dúló csehök" - husziták) kései leszármazottjainak is vallhatnák magukat néhányan. A nők, férfiak aránya egyensúlyban van, kissé sok az agglegény. Felsőfokú végzettsége többnyire csak az intézmények vezetőinek, az oktatási intézmények pedagógusainak van. A többség közép- vagy alapfokú végzettséggel rendelkezik, van, aki még ezzel sem.
Három felekezet temploma (illetve gyülekezeti helye) is megtalálható itt. A településen domináns (80%) a református közösség, mely a 20-40 éveseket erősen nélkülözi, mégis nagy hatással bír. Nem is annyira a hit, mint inkább a szokásjog mozgatja működését. A fennmaradó rész megoszlik a katolikusok és a hetednapos adventisták között, akiknek viszonylag erős közössége él itt. Ők péntek napszálltától szombat napszálltáig nem vonhatók be közösségi tevékenységbe.
A tömegközlekedés és az informatikai infrastruktúra gyenge - bár ez utóbbi nagyot fog lépni 2007 nyara végére. A szükséges mobilitás alapja az autó birtoklása. Az iskola, speciális fejlesztési iránnyal (környezeti nevelés, ökoiskola) rendelkezik, s ennél fogva a kistérségben is bázishely szerepet kapott.
Hadd szóljak Telkibánya új aranyáról is! Ez a turisztika, az idegenforgalom. A település 700 lakosára félezer szálláshely jut, a sátorhely-minőségtől a háromcsillagos szállodáig. A volt Károlyi vadászkastély helyén álló Ezüstfenyő Hotel mellett számos szép és színvonalas étteremmel ellátott szállodát alakítottak ki, melyek szolgáltatásaik minőségén és bővítésén folyamatosan dolgozva színes programokkal szeretnék a vendégeket itt tartani. Patinás, karakteres régmúlt: aranybányák, kopjafás temető, ispotályos templom, romkert, múzeum, megszállott lokálpatriótákkal (akik nem helyben laknak!). Nagyszerű természeti környezet, a Felvidék közelsége.
A település vezetése fejlesztés-elven működik, s jól sáfárkodik a már rendszerváltást megelőzően kialakított saját tulajdonú gyermektáboraival. Emellett az élő falu bizonyítékaként, s egyben garanciájaként, működtet alapfokú nevelési és oktatási intézményeket: óvodát, iskolát. Ezek nélkül egy település csak vegetálni, halódni tud, vagy csak idegenforgalmi attrakcióként létezik. Mi itt nem ezt akarjuk. Az iskolát bekörzetesítették a 70-es
években, s az 1991-es visszatelepítés ötlete az azóta többször, jelenleg is megválasztott polgármestertől indult ki.

A térkép másik oldala - társadalmi viszonyok
Az emberek gyakorta nem formálnak nyíltan véleményt, de vélekedéseik bizonyosságában mélyen meg vannak győződve. Azt szokták mondani, hogy a hegyek szorításában élő emberek zártsága bensőjükben is lenyomatot hagy. Ennek két következménye is tapasztalható: a vélemények bezárása és a „nem kell nekünk mások bölcsessége" attitűd.
Az „önkormányzat". Tisztázzuk: nálunk az emberek a hivatal épületében dolgozókat értik ez alatt, sőt, még szűkebben: a polgármestert és a jegyzőt, s kevésbé a képviselő-testületet.
A mi településünket mindig az örökös elvonások és létbizonytalanság árnyékában kellett kormányozni. Ennek ellenére nagyszerű helyet vívott ki magának a település, környezetünkben a legsikeresebbnek tartják. A prosperáló idegenforgalom, az infrastrukturális fejlettség mind ezt támasztják alá. Mindezek nélkül lehet, hogy szóba sem jöhetnének olyan, a település fejlesztésével kapcsolatos szándékok, amelyek itt megvalósultak, megvalósulnak. A mostani közigazgatási és közoktatás politika mindig változó, ingatag helyzetében központi kérdés, hogy az 1000 fő alatti településekkel mi fog történni? Megmarad az önállóság? Megmarad az iskola? Nagy energiákat köt le a nemes ügy érdekében folytatott lobbizás, amely nem ügyeskedés, de komoly és jó szándékkal teli munka! Tény: bűvészkedni kell, hogy a kormányzati elvárások fölösleg terheit is kielégítve, a település közhangulatát is elviselhető-elfogadható szinten tartva, a napi munkálkodás szolgai kötelességeibe közszolgaként nem belerokkanva vezessünk. Ez azt hozta magával, hogy a vezetési módszerek között nem a részvételi demokráciát eredményező, ún. „közösségi" vezetési mód a döntő, mert ehhez bizonyára kevés sikerélménye társult a vezetésnek! Ebben a közegben nem igen van mód az emberi közösség fejlesztésébe önkormányzati energiákat fektetni! Mégis történtek erre vonatkozóan lépések, csak egyet hadd említsek: önkormányzati vezetőink alakították az amatőr női dalárdát, amelynek ők is tagjai.
A közösség pedig, az előzőekben jelzettek miatt, nem lesz alulról jövő kezdeményező. Gyakorlatilag a képviselő-testület tagjai is (majd' mindenki) a „mi mindig megtettünk mindent" szlogenjével takaródzik, s ez rossz, mert nem aktívak, nem emelnek le a terhet a vezetők válláról. Pedig alapfeladatuk és nevükben hordozott feladatuk szerint éppen a közösségi kommunikációt kellene erősíteniük. Így azonban nem integrálják egésszé a közösséget, nem teszik egészségesebbé a vezetési stílust, hiszen kivonulnak abból. (Ők úgy fogják fel, hogy kirekesztettek a valódi döntési folyamatokból, azokra nem tudnak hatással lenni, a fejük felett döntenek, akkor meg... megszoktuk ezt és kész!) Pedig a képviselők, meglehet cselekvési programmal nem mindig rendelkeznek, de elegendő ismertséggel, elismertséggel igen, hiszen megválasztották őket, ez pedig a közösségre való hatás gyakorlásának lehetőségét is jelenti.
A település lakosai nincsenek tisztában saját értékeikkel, s úgy véljük, jócskán segítségre szorulnak abban, hogy felvegyük, leporoljuk, s visszaadjuk birtokukba ezeket az értékeket. Megfigyelhető egyfajta tartás az önkormányzattól, amely elég ahhoz, hogy bezárja az őszinte vélemények kitárulásának kapuját. E kettő együtt pedig az önismeret és őszinteség gyengeségét eredményezi.
Sokan vannak azon az elven, hogy az önkormányzat dolga a gondoskodás, oldja meg ő a felmerülő problémákat, miközben tudomásul sem veszik az önkormányzat egyre gyengülő gazdasági helyzetét, s úgy vélekednek, hogy van ott még tartalék, csak nem arra használják, amire kellene. Ezek közül kerülnek ki az elégedetlenkedők, akik jó esetben a változások pozitív hajtóerői lesznek, rosszabb esetben csupán saját terveik menedzserei, s nem a közösségfejlesztés apostolai.
Lehet, hogy az önkormányzat tart ettől a potenciálisan kialakuló civil mozgástól, mert talán be kellene avatni az embereket és ez ütközéseket okozna, s ebben az amúgy is késélen táncoló helyzetben ez csak nehezítené a megmaradásért folytatott vezetői munkát.
A helyhatósági választási időszakban sokan politikát láttak a mi közösségfejlesztői irányunkban, pedig tudatosan apolitikusak voltunk. A mi irányunk a fenntarthatóság, a távlatosság. Lehet, hogy ennek a folyamatnak jótékony fermentáló hatása lesz majd az önkormányzatiságra is, de ahhoz HOSSZÚ közösségi tanulási folyamatban kell kinevelődnie a delegáló közösségnek és a delegáltaknak is!
A férfiak és a nők elkülönülnek a különféle testületekben, az egyikben csak férfiak, a másikban csak nők vannak, s így a döntések elvesztik érvényességüket a másik oldal közegében.
Vannak, akik az önkormányzat költségvetési intézményeit, például az iskolát kiadást jelentő tényezőnek tartják.
Nincs helyén a szellemi foglalkozás elismertsége - az nem munka. Ha kimegyek az erdőre, a mezőre, az igen! Nincsenek igazi tekintélyt kivívott személyek sem.
Kevés a közösségi tér és tevékenység, s ha mégis, akkor a rendezvényen való megmutatkozás és nem az életminőség javítását célzó tevékenység a fontos. A tévé egyeduralmi helyzetben van.
Egyáltalán nincs, vagy csak elvétve közösségi szellemi szórakozás, illetve olyan szabadidős tevékenység, melynek célja az egészséges életmód kialakítása, fenntartása. A helyi labdarúgó csapat szereplése még falusi rendezvény számba megy. Potenciálisan van lehetőség tornatermi sportokra: tollas, pingpong, kosárlabda.

A helyi történések sorozata

2005 augusztusának végén meghívást kaptunk Sivák Jánostól (a gönci közösségfejlesztők vezetőjétől) Göncre, ahol egy, a kistérségünkben, Észak-Abaúj településein tervezett műhelymunka sorozat indult, témája: közösségfejlesztés!? A nevében reményt keltő fogalom akkor még ismeretlenül csengett előttünk. A folyamat támogatója mindmáig a Molnár Aranka elnök képviselteDialóg a Közösségekért Közhasznú Egyesület .
Az első cél az volt, hogy alakuljon településenként egy-egy olyan kör, amely elkezd hinni a közösségfejlesztés szükségességében. Ezzel párhuzamosan célszerű az, ha elindulnak a településen konkrét közösségi történések is. Beszéltünk arról is, hogy a közösségfejlesztés feladata nem ruházható rá egy-egy szervezetre, önkormányzatra, vállalkozókra, egyházakra stb., hiszen ez közös ügyünk. Persze, ha a folyamat lendületbe jön, akkor célszerű, ha valaki, illetve valamely közösség sajátjának érzi, támogatja, irányítja. Ezzel az indokkal Telkibányán is megalakult 2006. június 1-jén azAranygombos Többcélú Közhasznú Egyesület, az ATKE .

A közösségfejlesztés települési lépései a következők voltak:
- Személyes beszélgetések: Mi ez a közösségfejlesztés, mi az indítéka, mi az alapja? (közösségfejlesztői javaslat)
- Közösségfejlesztő est szervezése Molnár Aranka közösségfejlesztő részvételével.
- Itt lényegében a közösségfeltáró interjú kérdései hangzottak el, s született is egy bőséges ötletlista „tacepaókon". (közösségfejlesztői javaslat)
- Teaházi esték , hogy az ötleteik elmondására még másoknak is legyen lehetőségük. (közösségfejlesztői javaslat)
- Munkacsoportok alakulása , az ötletek szortírozására és operatív útra terelésére. (A résztvevők mondták ki!)
- Forrásteremtés , szervezet, pályázati képesség kialakítása. (A résztvevők mondták ki!)
- Munkacsoportok beszámolója. (közösségfejlesztői javaslat)
- Cselekvések (programok) indítása. (közösségfejlesztői és résztvevői közös javaslat)
- Nyilvánosság biztosítása, újság kiadása. (közösségfejlesztői és résztvevői közös javaslat)
- A folyamat frissítése, a kialakult helyi viszonyokhoz illesztése. (közösségfejlesztői és résztvevői közös javaslat)
- Munkaterv készítése a következő évre. (Közösségfejlesztői javaslat)

Nagyon fontosnak tartottuk és tartjuk azt, hogy a kistérség települései ne csupán saját lakóhelyükön, hanem egymással is együttműködve tevékenykedjenek. Ennek biztosítására folyamatos műhelymunkán keresztül álltunk kapcsolatban egymással. Szóval EGYÜTT-működve együttműködünk, nem csak külön-külön akarunk jót!

A közösségfejlesztési folyamat települési történéseinek naptára 2005. augusztusától 2007. júniusig:

Első szakasz
- Az önállóan szerveződő ifjúsági klubosok mentorálása;
- A klub tagjaival kiscsoportos, közösségfejlesztős szemléletű beszélgetések;
- Részvétel a kistérségi közösségfejlesztő műhelyekben, az ifjúság tagjaival.

Második szakasz
- Páros és kiscsoportos személyes beszélgetések a település lakóival;
- Teaházi estek. Nyilvános, kiscsoportos közösségi beszélgetések, melyeken a településen élők közül sokan részt vettek és formáltak véleményt problémáinkról, lehetőségeinkről és vetettek fel számos ötletet ezek orvoslására;
- Nyilvános közösségfejlesztő estek. Mi érdekel bennünket, mire koncentráljunk? Ekkor hoztuk létre a felvetett témák köré szervezve a munkacsoportokat is. A munkacsoportok megtervezték, hogy konkrétan mivel foglalkoznak majd, hogy mit és mikor szeretnének közösen véghezvinni. A következő kiemelt feladatokkal kapcsolatban alakultak munkacsoportok: szervezés-forrásteremtés; ifjúság; nyilvánosság; képzés; szabadidő, sport és kultúra; települési értékeink, hagyományaink és környezetünk. A továbbiakban szerveződő tevékenységek lényegében a munkacsoportok feladatválasztásával voltak összefüggésben;
- Ifjúsági médiaképzés (közösen a kistérségi műhely fiataljaival, Gömörszőlősön);
- Húsvéti bál a közösségfejlesztés támogatására.

Harmadik szakasz
- Majális mely a sportolás és családok jegyében zajlott;
- a TDU (TeaDalUtán) ifjúsági gitáros-énekes csapat megalakulása;
- Demokrácia-képzés Gömörszőlősön;
- az egyesületet megalakító közgyűlés, amelyen a résztvevők kimondták, hogy szükséges egy olyan civil forma, mely a közösségfejlesztés települési sikereinek keretét, rendszerét adja és lehetőségeit növeli (pl. pályázati lehetőségek révén). Ez lett az Aranygombos Többcélú Közhasznú Egyesület, az ATKE. Az egyesület vezetősége hét tagból áll, s a következő célokat kívánja elérni: javítani a Telkibányán és környékén élők életkörülményeit, elősegíteni a közösségi élet fejlődését, a történelmi kultúrkörnyezet megőrzését, ösztönözni a lokálpatriotizmus erősödését, a távlatos gondolkodás (a fenntarthatóság) elveit és gyakorlatát alkalmazni.

Az egyesület közhasznú tevékenységei:
- múzeumi éjszaka;
- ifimeccs Nyírivel (az ifi szekció szervezése!);
- a férfi dalárda megalakulása;
- a VI. Nyári Kistérségi Ifjúsági Kulturális Találkozón való részvétel Göncön;
- új szín a falunapi forgatagban (ATKE-sátor, férfi dalárda, TDU);
- a Dialóg ifjúsági médiatábora Telkibányán (közösen a kistérségi műhely fiataljaival);
- Augusztus 20. megünneplése (hagyományteremtő jelleggel, az ATKE gondozásában);
- Észak-Abaúj a Szívünkben (Kistérségi közösségfejlesztő műhelyek találkozója és fóruma Göncön);
- Nemzetközi civil találkozó, Telkibánya I. számú Gyermektábor.

Negyedik szakasz
- szüreti bál a közösségfejlesztés támogatására;
- közösségi képzés Gömörszőlősön (a Dialóg szervezésében);
- közös képzés a kistérségi műhely tagtelepüléseinek aktivistái számára Telkibányán.

Ötödik szakasz
- Újraélesztő közösségi est (a „Telkibánya ifjúsági közösségfejlesztős szemmel" című film megtekintése, az értékmentő-hagyományőrző csoport tervei, s a „hogyan tovább?!" megbeszélése);
- Májustól-májusig (ATKE évi rendes közgyűlés, éves munkaterv és költségvetés, közhasznúsági beszámoló elfogadása)

A helyi történések összefoglaló elemzése

A 2005. augusztusának végén kapott kistérségi műhelybe szóló meghívás a fenntarthatóság pedagógiáján edzett táptalajba hullott. A megszólítottak köréből a gönciek, hejceiek, hidasnémetiek, telkibányaiak, zsujtaiak (később csatlakoztak a pányokiak) képviseltették magukat. Az első cél a közösségfejlesztők ügyében hívők körének kialakítása volt.
A kistérségi műhelyekbe Telkibányáról kezdetben ifjúsági csapattal mentünk. A helyi ifjúság kezdeményezett egy hosszú távon is működni képes ifjúsági klubot, amelynek megalapításához hozzá is látott. Ez világos, tiszta és érthető ifjúsági kezdeményezés volt, amelyet nem lehetett figyelmen kívül hagyni, mégis, önkéntelenül is felvetődött a kérdés: felnőtt közösség nélkül mennyire tudjuk támogatni őket, mennyire tudunk példát mutatni nekik? Mert hamarosan felvetődik majd a kérdés, hogy miként lehet fenntartható tartalmakkal kitölteni az ifjúsági klubformát? Szembe találtuk magunkat a felismeréssel: a közösségfejlesztés helyi szekerét a fiatalokkal akartuk elhúzatni. Ennek fejében sajnos olyan feladatokra is rákényszerült az ifjúsági klub, amelyek mögé még nem volt képes felsorakozni.
A másik, a továbblépés szempontjából lényeges következtetés pedig az volt, hogy akkor teljes gőzzel startoljunk rá a felnőtt közösség bevonására, mozgósítására! Igen, ez villámcsapás-szerű felismerésként hatott 2006 karácsonya tájékán, s az újévi feleszmélés már el is indította a kulcsemberek keresésének munkáját! Feltérképeztük Telkibánya létező közösségeit, ezek véleményformálóit, képviselőit. Közvetlenül, jószerével ketten jártuk be a települést, elültetve, átbeszélve a közösségfejlesztés témáját. Rengeteg időt vett igénybe, ezért semmi szabadidőnk nem volt ebben a két-három hónapban. De működött! Működött, mert az emberek érdeklődtek, lehetőséget láttak benne, s ez szárnyakat adott nekünk is, aminek lettek következményei.
Kissé másként jártunk ettől kezdve a kistérségi műhelyekbe. Most is többen voltunk Telkibányáról, mint az összes többi helyszínről, csak most felnőttjeinkből állt a csapat. De másképp kezdtünk el dolgozni otthon is, s nem hagytuk ellanyhulni az érdeklődést a közösségfejlesztés iránt. A közösségfejlesztői esteken, beszélgetéseken, a teaházi esteken 60-70 ember is megjelent.
„Pezsgő tavasz" - sorsformálónak, de legalábbis a helyi közéletet formáló lehetőségekkel telinek tartották e szakaszt az emberek. (Mint őszre kiderült, néhány fejben ez a dinamizmus összekapcsolódott a helyhatósági választásokkal is.)
A tavaszi zsongást követte az„Eseménydús nyár" . Ennyi közösségi rendezvényt még az iskolai életben sem szerveztek, mint ekkor. Ez az időszak igazán azoknak szólt, akik a „csináljunk már valamit és ne csak beszélgessünk" szekció tagjai voltak. Természetesen mindannyian élveztük e mozgásokat.
Meghatározó időszak volt a helyhatósági választások előtti és utáni egy hónap. Itt egészen konkrét támadások érték a közösségfejlesztő folyamatot és annak vezetőjeként engem is, mondván, hogy mi az önkormányzat ellen szervezkedő csoport vagyunk. (Igaz más oldalról azt is megkaptuk, hogy nem vagyunk más, mint csupán egy újabb, önkormányzati kontroll és irányítás alatt álló szervezet). A helyzetet nehezítette, hogy egy településen meghatározó önkormányzati intézmény vezetőjeként voltam az egyesület elnöke. Visszatekintve úgy vélem, hogy a közösségfejlesztési jó szándékok összefutottak egy kedvezőtlen időszakkal, amely az önkormányzat demokratikus mintákat nélkülözni kénytelen fejlesztési politikája ellen felszólalók számára kitörési pontot jelenthetett volna. Mi úgy véljük, hogy a részvételi demokrácia kimunkálása természetesen lehet a közösségfejlesztési folyamatok jótéteménye is, de ehhez a közösségnek hosszú tanulási folyamaton kell átmennie, s ezt semmiképpen nem helyettesítheti egy „talált" önkormányzati választási időszak!
Beszéltünk arról is, hogy a közösségfejlesztés feladatának menedzselésére célszerű létrehozni olyan civil szervezetet, amely felismerve jelentőségét és lehetőségeit, motorját képezi a történéseknek. Ilyen önkéntes jellegű feladatok végrehajtására jött létre az ATKE (Aranygombos Többcélú Közhasznú Egyesület), melyhez bárki, bármikor csatlakozhat, amennyiben egyetért céljaival. Az egyesület indokoltságával együtt felmerült bennünk az is, hogy mennyiben fog fellépni az a torzító hatás, amely abban jelentkezik, hogy a közösség csak a vezetőségtől várja el majd a kitűzött célok végrehajtását?!
Fontosnak tartjuk, hogy a kistérség települései ne csupán saját lakóhelyükön, hanem egymással is együttműködve tevékenykedjenek. Jótékony hatást gyakorol ugyanis a helyi folyamatokra az, ha érzékeljük, hogy máshol is foglalkoznak hasonló jóval, s arra is alkalmas, hogy felemeljen bennünket helyi viszonyaink időnként terhelő, lehúzó talajáról.
Mi fán terem a közösségfejlesztés? „Azt gondoljuk, valamiféle olyan fán, aminek neve:„Rajtunk múlik" fa . Példákkal bizonyított, hogy létezik másféle, a közösségekben rejlő lehetőségekre, az együttműködő közösségekre építő szemlélet és gyakorlat. Ennek kibontogatásával foglalatoskodik a közösségfejlesztés nevű tevékenységrendszer.
Minden településnek, az ott élő embereknek vannak sajátságos problémái, vágyai, elvárásai, lehetőségei is. E problémák és lehetőségek NEM oldhatók meg és nem valósíthatók meg közösségi együttműködés nélkül!
Megoldás és első számú feladatunk: aközösségi kommunikáció, azaz olyan szervezett és rendszeres alkalmak megteremtése, amikor elmondhatjuk amit gondolunk és megmérhetjük mások véleményén keresztül ezeket! Tanuljuk meg, hogy rajtunk múlik néhány dolog! Ezeket a dolgokat sajnos nem, vagy hiába várjuk el másoktól, abban viszont reménykedhetünk, hogy közösségeinktől nyerjük el.
Igen ám, de hogyan fogjunk ehhez hozzá a gyakorlatban, hiszen rögtön számos akadály tornyosul előttünk: kevés az időnk, nem mindenkivel tartunk jó viszonyt, vannak kényes témák, ebből nem lehet megélni - s még sorolhatnánk. Léteznek persze válaszok és módszerek, melyekkel mindezen problémák mégis leküzdhetők. Már a mi települési közösségünkben is tapasztaltunk, használtunk ezekből jó néhányat. Egy biztos: ha van orvosság a fenti problémák orvoslására, azt nekünk kell megtalálni, sőt nekünk is kell saját magunknak beadni!
A pezsgő, nyüzsgő tavasz után jött az őszi, az önkormányzati választások utáni időszak. Megtaláltuk-e a jó kovászt? Erős, hatékony-e az élcsapat? A következő év talán mond erről valamit, hisz ne felejtsük: a mi ügyünk, a közösségfejlesztés ügye hosszabb távon beérő ügy! A szakkönyvek és a nagy guruk sem mondanak erről mást. Néhány év kell ahhoz, hogy igazán hatékonyak lehessünk e területen. Ez a néhány év azonban sokkal többet adhat, mint például az a politikai változások néhány évétől várható. Ennek alapja az, hogy a közösségfejlesztés a teljes közösség egészének érdekein, míg a politika a szűk csoportok diktálta érdekeken nyugszik. A közösségfejlesztő azt teszi, amit MI akarunk, a politikus azt, amit Ő akar. E gondolatoknak a jegyében indulnak újra és szerveződnek tovább művelődési házunk villanyfényes teaházi estéi, a zöld-arany plakátok hirdetései, újságunk számai, a csapatépítésre meghirdetett alkalmak:
- a közösségfejlesztés sikeres szervezése, a közösségi kommunikáció fenntartása változatos információs csatornák párhuzamos használatát tartja célravezetőnek;
- hírlánc, mely személyes szóbeli közlés , megfelelő kulcsembereket választva - ez az egyesület feladata -, akik eljuttatják a hírt a településen fellelhető csoportokhoz. Mindenki csak néhány emberrel kommunikál, de azokkal pontosan és rendszeresen;
- személyes szóbeli közlés, bárki, aki már beavatott és jól látja, mit kell közölni, továbbadja azt közeli ismerőseinek;
- modern kisbíró, autóval jár és hangosbemondót használ, nem tévesztendő össze a kiscsibe árussal;
- egységes hírfelületek, z öld és arany háromszögek összeillesztéséből álló hirdetőtáblák, egyelőre Telkibánya 14 pontján, a rajtuk olvasható hírek rendszeresen frissülnek;
- szórólapok, postaládájában keresheti ezeket az ember;
- „KAPCSOLAT", a közösségfejlesztés telkibányai lapja;
- nyilvános közösségi beszélgetések, közösségi színtéren meghirdetett nyilvános fórumok;
- tematikus teaházak, témák: Hogyan tovább, közösségfejlesztés? Munkacsoportok aktivizálása;
„Gondolkodós ősz" nagyon kellett a gondolkodás, a gubancok kifésülése és az azzal való szembesülés, hogy kiüresedett a művelődési ház, nem jönnek az emberek, s nincs az a lelkesedés, mint tavasszal volt. Nagy segítséget jelentett az, hogy a Dialóg jóvoltából Molnár Arankával félrehúzódhatott egy kis csapat Gömörszőlősre átbeszélni ügyeinket. Ebben az időszakban zajlott az őszi közösségfejlesztő bálunk, amelynek szünetében egy prezentációs vetítés keretében megpróbáltuk korrigálni és prognosztizálni a közösségfejlesztés lehetséges irányultságát, de a jelenlévők köre nem volt elegendő ahhoz, hogy legitimálja az elhangzottakat. Valahogyan az volt bennünk, szervezőkben, hogy szerettük volna viszontlátni a régi teaházi zsongást és átélni a „van értelme" érzést. Igen: az emberek, az ő támogató hozzáállásuk nélkül értelmét veszíti még a jó szándékú kezdeményezés is!

Azt hisszük, mégis hasznos volt ez az időszak, hiszen a változtatni tudáshoz vezető lépéseket sikerült átgondolnunk. Azt tapintottuk ki ugyanis, hogy mi az, ami fenntarthatatlan. Feladatunk csupán annyi, hogy azt nem kell tovább vinni! Kérdés persze az, hogy mit és hogyan tegyünk helyette?

„Híd a jövőbe"

A jövőben módosítanunk kell munkamódjainkon.
Tervszerűbben és az emberek szélesebb körű bevonásával kell dolgoznunk, különben az emberek nem érzik magukénak a folyamatokat, s így mellé állni és megvédelmezni sem fogják/tudják majd, ha szükségeltetik. Ugyanakkor a személyes megkereséssel sem lehet mindig élni, mert bár kétségkívül ez a leghatékonyabb kommunikációs mód, de könnyen rászokhatnak az emberek és végül elvárják, ami pedig kivitelezhetetlen, mert fenntarthatatlanul nagy áldozatot követel.
Finomabbra hangoltan kell kommunikálnunk, úgy, hogy a folyamatot és lehetséges eredményeit eltorzítani akarók ne képezhessenek belőle tőkét. Továbbmenve, többekhez is el kell vinnünk ugyanazt, de mindig másként, az érintetteknek befogadható módon.
Tudatosabban: mindenki láthassa át szándékaink lényegét, amely elsősorban nem a szabadidő minőségi eltöltése, hanem a közösségi részvétel fokozása és a demokrácia gyakorlása.
Nyilvánosan: ez azt jelenti, hogy legalább újságunkkal, a tal minden telkibányai lakost megszólítunk, informálunk. A velünk haladókat másként is szervezzük, de mindenkinek meg akarjuk adni az esélyt a folyamatokban való részvételre! Az újságot kezdetben havi újságnak szántuk, de beláttuk, hogy mivel nincs erre szakosodott stábunk, csak akkor jelentetjük meg, ha összegyűlik annyi lényeges mondanivaló, ami már megkívánja a közösségi kontrollt.
Szélesítve a kört: ez meg azt jelenti, hogy a nyilvánosság csatornáit használva bátorítsuk a szemlélőket, kívülállókat arra, hogy csatlakozzanak hozzánk, hiszen nagyon sok ügyünk nem nyerhet értelmet, ha túlságosan kevesen vagyunk!
Célunk a közösségi felmérés elkészítése, amelyben minden lakos úgy mondhatja el a véleményét, hogy biztosan számíthat annak figyelembe vételére akkor, amikor az eredmények alapján cselekvési tervet készítünk.
Szűkítve a frontot, bővítve a felelősök körét: ez azt jelenti, hogy túl sokféle témában és munkacsoporttal nyitottunk, és túl kevés felelőst delegáltunk a munkához. A 2007. májusi közgyűlésen leszűkítettük tervezett tevékenységeink számát és már konkrétabban lebontottuk, gondosabban terveztük feladatainkat. Úgy érezzük, hogy tematikus teaházi estéket kell szerveznünk, mert a közösség már (vagy most még) nem fogékony a szabadul csapongó közösségi beszélgetésekre, viszont a pontosan tematizált, történésekben dús program után van kilátás a beszélgetésekre is, s ezt semmiképp nem akarjuk nélkülözni!
Képezve: ez azt jelenti, hogy a felmerülő igényekre képzéseket indítunk, hiszen jó néhány teendőnknek azért nem tudunk megfelelni, mert nem vagyunk elég ismeretnek birtokában (pl. az értékeink munkacsoport esetében a filmek készítéséhez szükséges kompetenciák).
Csapatot építve: vagyis úgy, hogy törődünk önmagunk, szervezetünk építésével, gondozásával is. Ez bizony legalább évi egy alkalmat jelentene.
Kistérségi csapatot tovább építve: kulcskérdés, hogy ne legyünk elszigeteltek s a találkozások frissítő ereje juttassa eszünkbe, hogy nem csak magunkból kell táplálkozni, s nem csak magunkat kell táplálni. Az is tény, hogy manapság egy települési szándék sokkal könnyebben elhal, amikor felfelé kell azt kommunikálni, s a kistérségi együttes erő súlya reményeink szerint számottevőbb lesz.
A tyúk vagy a tojás? A csapat vagy a feladat? Elegendő-e a nemes cél, hogy minden akadályt elgörgessen a megvalósulás elől, vagy „csupán" egy jó csapat kell, amely bármilyen kihívást sikerrel fog teljesíteni? Szívesen hisszük, hogy az egyik feltételezi a másikat!

Szép erdőt, mezőt, egészséges közösséget kívánok!

Közösségi Kapcsolat Alapítvány - Közösségi Adattár

# data[].attributes.attachment_link.description
Parola archívum Kiadó: Közösségfejlesztők Egyesülete, Budapest 1011 Corvin tér 8., T:1/201-5728, kofe@kkapcsolat.hu, www.kozossegfejlesztes.hu Aranygombos Telkibánya - közösségfejlesztő szemmel. 2005-2007. Bereczky Béla 2005 augusztusában aKözösségi kezdeményezéseket támogató szakmai hálózat Borsod-Abaúj-Zemplén megyében működő koordináló szervezete, a Dialóg a Közösségekért Közhasznú Egyesület szakmai patronálásával megindult egy Észak-Abaújra kiterjedő közösségfejlesztő műhelymunka sorozat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Iborkabeborított Borbála és a többiek - 2016.03.31.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A szokatlan hideg ellenére sokan ellátogattak a húsvéti programokra megyénkben.

Immár hagyománynak számít, hogy a jó borok mellé koncerteket, játékokat is kínálnak a vendégeknek Egerben a Szépasszonyvölgyi húsvéti programsorozaton. Ez alkalommal vasárnap gyermekszínház és az alkalomhoz illő játszóház is várta a kicsiket, míg az idősebbek közül többen a jó muzsika miatt látogathattak el a völgybe. Zenélt, s igazi rockabilly hangulatot varászolt a Tom Stormy Trió, de színpadra lépett az Agria Swing Band is, míg este a haza reggae koronázatlan királyai, a Ladánybene 27 tagjai muzsikáltak. Egy-egy műsorszám között az árusok kínálták kézműves portékáikat, az éhes vendégek pedig - a jó egri borok mellé - a többi között helyben sült lepényeket fogyaszthattak.

Hétfőre már a nap is kisütött a megyeszékhelyen, így aki már végképp lemondott a locsolkodásról, a várban tölthette el húsvét másnapját. A gyermekek színeztek és tojást is kerestek, sok kiránduló látogatott el a műemlékbe. Csoportok, családok csodálták meg az egykori ostrom helyszíneit, s elevenítették fel, amit Gárdonyi könyvéből vagy Várkonyi filmjéből tudnak Dobó Istvánékról. Bár a széldzsekit az árnyékos helyeken többen is összehúzták magukon, volt aki rövidnadrágban ismerkedett a múlt emlékeivel. Igaz, nevezett úr Kanadából érkezett, s mint mondta: igazán nyárias a klíma, nem érti a fanyalgókat.

Galéria: Húsvéti programok Noszvajon
Ugyancsak népszerű volt a noszvaji húsvéti program: szombaton 42 csapat indult tojáskereső túrára, míg hétfőn időnként szinte mozdulni sem lehetett, annyian látogattak el a gazdaház udvarára. A színpadon a Galagonya Bábszínház tagjai meséltek a kiskakasról, s az ő gyémánt félkrajcárjáról, majd az Avas Néptáncegyüttes táncosai ropták. A fiatalok még egy kis táncházra is csábították a vendégeket. Persze ennivalóból sem volt hiány: az üstben háromféle húsból - marha, vaddisznó és bárány - készült palócleves, a kemencében pedig ízletes kalács és diós sütemény sült.

Az egerszalóki programszervezők sem panaszkodhattak: sokan látogattak el a Faluházba, hogy ott ünnepeljék a húsvétot. Akinek bátorsága kézügyességgel párosult, a legtréfásabb csodát is elkészíthette. Kiderült: dekoráció lehet a virsli, a répa, de még egy kanál rizs is. Természetesen nem maradhatott el a tojásfestés sem, de egy különleges masinával még csipketojást is készíthettek maguknak (vagy a locsolkodóknak) a lányok. A színpadon a hétvégén a Babszem Jankó Gyermekszínház, a helyi óvodások, a Rozmaring Hagyományőrző Asszonykórus és a Borvirág Férfikórus szóraztatta a publikumot, de az állatsimogató két kecskegidájából is igazi sztár lett.

Már évek óta hagyomány, hogy a markazi felújított Kézműves házban a helyi turisztikai egyesület húsvét alkalmából közös ünneplést szervez a falu lakóinak és a településre érkező vendégeknek. A fiatalok népviseletbe öltöztek, így elevenítették fel a nagyszüleik, dédnagyszüleik húsvétját, valamin a locsolkodás hagyományát. Hétfőn volt még tojásfestő-verseny, tavaszi nótázás, kézműves foglalkozás, húsvéti ötpróba, állatsimogató, szamaragolás, a háziasszonyoknak pedig kalácssütő versenyt rendeztek. A batyus vendéglátáshoz pedig borokat kóstolhattak a résztvevők.

Megemlékeztek a húsvétról a gyöngyösi Mátra Múzeumban is, ahol a kisgyerekek nyuszit kereshettek az Orczy-kertben.

Nagyrédén nagyszombaton tűzszenteléssel emlékeztek meg a feltámadásról, ám a templom körüli körmenet a szakadó eső miatt elmaradt. Húsvéthétfőn már kegyes volt az időjárás, így citeraműsorral, tangóharmonikás zenével, játszóházzal, kemencében készült ételekkel, kecskesajt- és borkóstolással, valamint íjászbemutatóval várták egész nap a Kecskefarmon a vendégeket.

# data[].attributes.attachment_link.title
Tojáskereső túra Noszvajon, állatsimogató Egerszalókon | HEOL

# data[].attributes.attachment_link.description
A szokatlan hideg ellenére sokan ellátogattak a húsvéti programokra megyénkben. Immár hagyománynak számít, hogy a jó borok mellé koncerteket, játékokat is kínálnak a vendégeknek Egerben a Szépasszonyvölgyi húsvéti programsorozaton. Ez alkalommal vasárnap gyermekszínház és az alkalomhoz illő játszóház is várta a kicsiket, míg az idősebbek közül többen a jó muzsika miatt látogathattak el a völgybe.

# data[].attributes.body
Sopron táncház

# data[].attributes.attachment_caption
Mindenki más. Európa egy! - A projekt célja a kultúrák közötti párbeszéd és a sokszínűség elfogadásának elősegítése

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A projekt átfogó célja a kultúrák közötti párbeszéd és a sokszínűség elfogadásának elősegítése volt. Négy országban helyi szervezeteket, hálózatokat támogattunk, melyek a negatív sztereotípiák, előítéletek, a rasszizmus, az idegengyűlölet ellen lépnek fel, alulról jövő kezdeményezések, helyi, közösségi akciók formájában. A kultúrák közötti megértést és kölcsönös tisztelet erősítését célzó projekt segített a bolgár, német, dán és magyar fiataloknak fellépni a negatív sztereotípiákkal szemben.

A megvalósítás helye: Magyarország, Dánia, Németország, Bulgária.
www.oneurope.wordpress.com Mindenki más. Európa egy! projekt háttere
A mindenki más. Európa egy! szlogenű projekt során a négy országból érkező roma fiatalok összesen 25 helyi kampányt valósítottak meg Bulgáriában, Dániában, Magyarországon és Németországban. A kampányt többek között az Európai Bizottság DG igazság, Szabadság és Biztonság -Alapvető Emberi Jogok Egysége és a Nyílt Társadalom Intézet Roma Évtized Programja támogatta.

A kampány alapvető célja az egymás közötti megértés és társadalmi sokszínűség elfogadtatása volt. Az eredeti ötlet alapján a projekt motiválni kívánta a koordinációban résztvevő partnereket arra, hogy a négy országban képessé tegye a fiatalokat olyan akciók, tevékenységek megszervezésére, amelyek a romákkal szembeni káros sztereotípiákat, negatív percepciókat hivatottak csökkenteni.

A projekt első szakasza főként múltbéli és jelenleg használatos stratégiákat vette górcső alá, annak érdekében, hogy létrejöjjenek olyan akciók, amelyek a rasszizmust, a xenofóbiát, az antiszemitizmust kívánják csökkenteni, ugyanakkor kapacitást építeni a résztvevő szervezetek és hálózat között a tervezés és kampánymegvalósítás érdekében. A nemzetközi emberi jogi, az interkulturális megértés - kampánytervező tréningen túlnyomórészt fiatalok voltak jelen 25 különböző településről 2009 szeptemberében. Ezt követően országokon belüli műhelyek szerveződtek a helyi fiatal csoportoknak az adott településen végrehajtandó kampányok tervezése céljából.

Az összes kampányakció szinte egy időben az európai kampány részeként zajlott minden egyes településen. A kampány a projekt honlapján érhető el: oneurope.wordpress.com.

A helyi kampányok magyarországi partnerei között szerepelt a Dél-Somogyi Cigány Képviselők Szervezete (DCKSZ), a Khetanipe Egyesület (Pécs), a Romaversitas Alapítvány (Budapest), az Add a kezed Egyesület (Tiszavasvári) és a Romano Teatro Kulturális Egyesület (Miskolc). A kampányok a következő tevékenységek megvalósításával történtek meg: Interkulturális zenei fesztivál, dalszerzés, egyetemi kampány az anti-roma sztereotípia csökkentése érdekében, videoklip készítés, rádió show-műsor a toleranciáról, roma és nem roma fiatalok közös falfestése, encounter csoportbeszélgetések, roma szülői klub, és elmélyült párbeszédek általános iskolai pedagógusok között az intézményben kialakult iskolai erőszakról és agresszióról.

A német Európa egy! partnerek Berlinből Amaro Drom, MédiaRoma, és az RAA 20 roma és nem roma fiatallal működött együtt tavaszi és nyári kampányakciókban. A csoportot a híres német rapper Tibor Strum, aka Quiestrom támogatta, aki az egyik alapítója az anti-rasszista német rapzenei együttesnek a Brothers Keepers-nek. Quiestrom egy olyan dal felvételén munkálkodott a kampányban résztvevő fiatalokkal együtt, amelynek szövege az „Anti-Gypsism" (cigányellenesség) ellen emel hangot. A kampánytevékenységek között szerepelt még videointerjú az utca emberével, a romákkal és szintikkel szemben támasztott sztereotípiákról, továbbá roma és nem roma lányok tradicionális táncórákat adtak szemléltetve, hogy a roma kultúra integrált része a német populáris kultúrának. Fotók és egyéni szövegek roma gyerekektől- létrehozva és támogatva színészek és fotósok által-, olyan történetek mondanak el, amelyek kisiskoláskorban tapasztalt diszkriminációs élményekről szólnak. Ezek szintén felhasználásra kerültek a kampánytervezési műhelyek alkalmával. Végül 7-8 műhely tervezése valósult meg a közigazgatás szereplőivel, iskolákkal és lakosokkal azokon a környékeken, amelyeken többnyire Dél-Európából érkező roma utcai takarítók dolgoznak. A műhelyeken összehasonlításra került a történelem tudományos magyarázata és az Anti-Gypsism működése a német társadalomban, felhasználva filmeket, beszélgetéseket, táncot, fotókiállítást és fiatalok által előadott színjátékot.

A Crossing Borders kapcsolódva az Európa egy! projekthez 5 különböző Zealand térségi szervezettel dolgozott együtt a kampánymegvalósítás igazgatásán a bevándorló csoportok (beleértve romákat is) integrációja és kultúrák közötti megértés területeken, általános iskolák és középiskolák bevonásával. A szervezetek: Ifjúsági Csere Közösség, Fokus - Kurd Diákok és Akadémikusok dániai Egyesülete, Avedøre Gimnázium, és a Koppenhágai Nemzetközi Ifjúsági Szervezet. A kampányok tevékenységei: kutatás, az előítélet és xenofóbia leleplezése középiskolákban, pozitív interakciók előmozdítása videó készítéssel, tréningekkel a viselkedésről, a megértésről, információ, és- tudásmegosztásról, olyan miliő megteremtéséről, amelyben a pozitív élmények, tapasztalatok növekedni képesek.

A Pakiv Európai Hálózat Bulgáriában roma és nem roma ifjúsági csoportokkal dolgozott együtt 12 településen Bulgária szerte, akikkel kampánysorozatot valósított meg minden egyes résztvevő településen novembertől februárig. A helyi akciók között szerepelt emberi jogi és tolerancia tréning középiskolákban, társ facilitátori tréning, interkulturális események megrendezése óvodákban, fotó és videoklip készítése, rajzverseny egymás közötti megértés témájában, kulturális előadások, és kiállítások, Miss Interkulturális látványosság, koncertek és színházak.

A kampányakciók megvalósításának követése kapcsán a szereplők nemzetközi szinten találkoztak egymással Budapesten a tanultak összefoglalása, a hatékony gyakorlat definiálása, egymás szervezeteinek és kampányainak bemutatása céljából, továbbá közös akció keretében támogatva a toleranciát, az emberi jogokat és a kultúrák közötti megértést.

A budapesti záró konferenciát és a megvalósított akciókat összefoglaló videó:

# data[].attributes.attachment_link.description
A projekt átfogó célja a kultúrák közötti párbeszéd és a sokszínűség elfogadásának elősegítése volt. Négy országban helyi szervezeteket, hálózatokat támogattunk, melyek a negatív sztereotípiák, előítéletek, a rasszizmus, az idegengyűlölet ellen lépnek fel, alulról jövő kezdeményezések, helyi, közösségi akciók formájában.

# data[].attributes.body
A mozgalom célja, hogy a helyi éttermek további felhasználásra alkalmas konyhai maradékai eljussanak a közelben lakók háziállataihoz

# data[].attributes.body
A FabLab Budapest egy nemzetközi hálózat részét képező nyílt innovációs műhely

# data[].attributes.attachment_caption
Opera Fesztivál Miskolc - (kucsinka panna)