# data[].attributes.body
27 de maig

# data[].attributes.body
25 d'abril de 2010 , Santa Maria del Mar nomenat per Tarcisio Bertone, Lluís Martínez Sistach

# data[].attributes.body
Caputxins

# data[].attributes.body
Prevere catòlic i frare caputxí

# data[].attributes.body
Fundador de les Caputxines de la Mare del Diví Pastor

# data[].attributes.body
Església Catòlica Romana

# data[].attributes.body
Cripta de la Casa Natal de Josep Tous (carrer de Sant Josep, Igualada

# data[].attributes.body
Torna a Barcelona l'any 1843 i hi exerceix el ministeri de sacerdot. Mentre no es torna a autoritzar la vida conventual, viu amb els seus pares. Fou destinat durant 4 anys a Esparreguera, i després, per motius de salut, a la parròquia de Sant Francesc de Paula. Promou la devoció a l'Eucaristia i Maria, com a mare de Jesús, el Bon Pastor, i funda una associació de devoció anomenada Associació de Donzelles de la Nena i Màrtir Santa Romana. Aconsellat pel pare Claret, i veient les necessitats d'educació intel·lectual i espiritual dels joves sense recursos, va decidir posar-hi remei i va fundar la congregació de les Caputxines de la Mare del Diví Pastor el 1850 a Ripoll, juntament amb les primeres germanes: Elisabet Jubal, Marta Suñol i Remei Palos. Tous va redactar les constitucions de la congregació partint de la Regla de Santa Clara i les dels clarisses caputxines de Maria Àngela Astorc, creant així una congregació de terciàries caputxines dedicades a l'ensenyament. L'any 1857 abandonaren Ripoll i van vendre l'edifici que estaven construint a causa de problemes amb l'ajuntament.

# data[].attributes.body
Josep Tous va néixer al carrer Sant Josep d'Igualada el 31 de març de 1811 al si d'una família molt cristiana, essent el novè dels dotze fills de Nicolau Tous Carreras i Francesca Soler Ferrer. Fou batejat l'endemà, l'1 d'abril, a la parròquia de Santa Maria, essent padrí el seu germà gran Nicolau Tous i Soler. L'any 1824 ingressà al convent dels Caputxins d'Igualada i aviat es desvetllà la seva vocació religiosa. Als quinze anys es va fer postulant de l'Orde de Frares Menors Caputxins. El 18 de febrer de 1827 professà com a novici al convent dels Caputxins de Sarrià i el 19 de febrer de 1828 va fer la professió religiosa amb vots solemnes, prenent el nom de fra Josep d'Igualada. Estudià teologia i filosofia, residint als convents de Calella, Girona, Valls i Vilanova, fins a ser ordenat prevere el 24 de maig de 1834. Destinat al convent de Santa Madrona de Barcelona, hagué de sortir-ne el juliol de 1835 arran de l'exclaustració i dispersió dels religiosos. Marxà exiliat a França i, tot predicant pels pobles, arriba a Gareccio (Itàlia). Finalment s'instal·la a Tolosa de Llenguadoc, juntament amb el seu germà, també caputxí. Allí fou el sacerdot d'un monestir de monges benedictines fins al 1842.

# data[].attributes.body
Van ser els seus pares Nicolás Yous i Carreres i Francisca Soler i Ferrer. A l'endemà va ser batejat a la Parròquia de Santa Maria. Als tretze anys va iniciar el postulantat a l'Ordre dels Frares Menors Caputxins.

# data[].attributes.body
El Pare Tous va ser beatificat el 25 d'abril de 2010 a Santa Maria del Mar (Barcelona), en la primera beatificació celebrada a Barcelona des de l'Edat mitjana. La beatificació va ser presidida pel cardenal Tarcisio Bertone, secretari d'Estat del Vaticà, i el cardenal Lluís Martínez Sistach. Es fixà la festa litúrgica el 27 de maig, aniversari de l'ordenació del prevere.
Josep Tous és el sisè igualadí beatificat, després d'Ignasi Casanovas, Clemència Riba, Gaudenci, Priscil·lià i Antolí, tots ells religiosos morts durant la Guerra Civil espanyola, en 1936.

# data[].attributes.body
va ésser un frare caputxí, fundador de la Congregació de les Caputxines de la Mare del Diví Pastor. Fou beatificat el 25 d'abril de 2010 a Santa Maria del Mar.

# data[].attributes.body
En 1843 la situació política li va permetre tornar a Catalunya, però amb la condició de no vestir l'hàbit caputxí ni viure en comunitat. Va viure amb els seus pares mentre desenvolupava el ministeri sacerdotal a diferents parròquies. El seu ministeri se centra en la confessió, en la direcció espiritual de l'associació de Santa Romana i en el culte a la Divina Pastora.

# data[].attributes.headline
Viatge per anar a buscar les coses religioses que van deixar la seva pàtria:

# data[].attributes.subject
Viatge per anar a buscar les coses religioses que van deixar la seva pàtria:

# data[].attributes.body
Uns trenta-sis mil religiosos són bandejats de la seva pàtria; exili que va durar uns quaranta anys. Fra José s'encamina cap a Itàlia. Comença el llarg període de l'exclaustració. El viatge, les llargues caminades i les inclemències de el temps van minar la seva salut, motiu pel qual s'estableix a la ciutat de Tolosa (França) on exerceix el seu ministeri apostòlic com a capellà de les Benedictines de l'Santíssim Sagrament durant set anys. Allí va poder dedicar temps a la contemplació i a l'adoració de l'Eucaristia i a l'ajuda espiritual de les joves de l'internat.

# data[].attributes.body
27 febrer 1871 (59 anys)
Barcelona

# data[].attributes.body
Va néixer a Igualada (Barcelona) l'any 1811 el 31 de març, en el si d'una nombrosa família religiosa i treballadora

# data[].attributes.headline
Història de com es va convertir en sacerdot:

# data[].attributes.subject
Història de com es va convertir en sacerdot:

# data[].attributes.body
La dedicació als estudis i l'oració li conduiran fins al sacerdoci i així veu la culminació dels seus somnis amb l'ordenació de prevere a Barcelona el 24 de maig de 1834. A l'any següent va ser destinat a l'Convent de Santa Madrona de Barcelona. Però transcorreguts tot just dos mesos, el 25 de juliol de 1835, l'ambient de quietud de l'convent és torbat per la revolta originada per una desafortunada correguda de bous que va donar lloc a aldarulls de nombrosos grups de persones que insulten als frares, apedreguen les seves portes i finestres fins a arribar a assassinar a molts religiosos. Tots aquests successos tenen la seva arrel en la situació política d'Espanya. El govern, per la seva banda, va prendre també mesures persecutòries contra l'Església.

# data[].attributes.headline
Quan va decidir manifestar la seva vocació?

# data[].attributes.subject
Quan va decidir manifestar la seva vocació?

# data[].attributes.body
Als tretze anys, manifesta al seu pare la seva vocació caputxina i opta per seguir el Crist a l'estil de Francesc d'Assís. En l'Ordre Caputxina veu realitzats tots els seus ideals, a San Francisco troba un model de vida, fins a dir com ell «I estàvem contents i no volíem tenir res més». El seu objectiu és des d'ara buscar sempre i en tot a Déu.

# data[].attributes.body
A la llar va aprendre les virtuts humanes i cristianes que van configurar la seva personalitat. De jove va ingressar en els Caputxins, va professar el 1828 i es va ordenar de sacerdot en 1834. La situació política i social d'Espanya era turbulenta. El 1835 es va produir la supressió dels convents i es va desencadenar la persecució religiosa. Després d'una breu estada a la presó, el P. Tous va marxar a Itàlia i França, i va tornar a Barcelona en 1843. Es va dedicar a l'ministeri parroquial i a l'adreça d'associacions religioses. Preocupat per l'educació cristiana dels infants i joves, va fundar l'institut de les Caputxines de la Mare de el Diví Pastor. Va morir a Barcelona el 27 de febrer de 1871. Va ser beatificat l'any 2010. D'ell va dir Benet XVI: «Tot i nombroses proves i dificultats, mai es va deixar vèncer per l'amargor o el ressentiment. Va destacar per la seva caritat exquisida i la seva capacitat per suportar i comprendre les deficiències dels altres ».