# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Prestasjonsoppfølging, kompetansemobilisering og talentutvikling er begrep og fokusområder vi kjenner igjen både i faglitteratur og konferanseprogram. Det som er felles for begrepene er at de utfordrer hvert enkelt medlem av organisasjonen, fordi de forutsetter at den enkelte tar mer ansvar og viser initiativ. Dette gjelder både egen kompetanseutvikling og i de daglige gjøremål. Det innebærer ofte at den enkelte må gå utenfor egen "komfortsone". Å lykkes i slike prosjekter stiller ofte store krav til å legge til rette for en motiverende kultur, og ikke minst sørge for at rette holdninger råder i organisasjonen. Det er derfor stadig flere som definerer holdninger som et strategisk kompetanseelement.

Hva er holdninger, og hvorfor er de så viktige?

En holdning er en forutsigbar positiv eller negativ meningsreaksjon på en situasjon. De dannes og har utspring i våre oppfatninger av livets "sannheter" og verdier. Våre holdninger påvirker både våre følelser og vår atferd. De er innlærte og relativt varige, og fører til at vi reagerer ganske likt (automatisk) i situasjoner som likner hverandre.

En holdning er mer enn en mening, for meningene våre endrer seg oftere. Meninger er vi dessuten fullstendig klar over at vi har selv. Når det gjelder våre holdninger, så lever de ofte sitt eget liv, uten at vi selv er dem bevisst. Samtidig styres mye av vår atferd, våre valg, vår motivasjon og vår virkelighetsoppfatning av de samme holdningene.

Holdninger skaper derfor handlingsmønstre, med utspring i det vi oppfatter som "sannheter". Hvor sterkt og ulikt det kan påvirke oss i vårt daglig arbeid og utvikling, kan synliggjøres gjennom et konkret eksempel, der vi ser på vår holdning til intelligens/talent. Det kan også vise noe om hvordan holdninger kan endres gjennom å utfordre vår forståelse av "livets sannheter".

Er intelligens statisk?

Franskmannen Binet utviklet den tradisjonelle IQ-testen. Denne indikerer at intelligens er noe målbart og statisk, som ofte tolkes som en forutsetning for å lykkes. Det gir en viss forutsigbarhet. Har du høy IQ og ikke lykkes, leter vi derfor ofte etter ytre årsaker til dette.

Binet selv så ikke på intelligens som noe statisk - tvert om. Hans intensjon var å finne et utgangspunkt for å tilrettelegge for vekst for skolebarn i Paris. Da han oppdaget at IQ-testen ble tolket som en statisk vurdering, uttrykte han selv: "Vi må protestere og reagere mot denne brutale pessimismen". Hans påstand var at gjennom praksis, trening, og mest av alt metoder, vokser vår evne til oppmerksomhet, hukommelse, og vurderingsevne, noe som igjen gjør oss mer intelligente enn vi var tidligere. Dette bekreftes mer og mer av nyere forskning, hvor man heller ser på hjernen som en muskel som kan trenes opp. En høy IQ er et godt utgangspunkt, men ingen garanti for suksess.

For mange er det imidlertid en "sannhet" at intelligens eller talent er noe du har og som gjerne er medfødt. Skolen har også hatt en rolle i å bekrefte vår tro. Vi "oppdager" fort hvem som er smarte i klassen. De som stadig spør, og som jobber mye for å øke sin forståelse, oppleves ofte som "sene".

Ulik forståelse - ulike holdninger - ulike veier til læring og suksess?

De ulike tolkningene av intelligens gir grobunn for holdninger som gjerne fører til en viss måte å handle på, som nærmest skjer automatisk, og som det er viktig å være bevisst. Det er fordi det er styrende på hvordan vi lærer, hvordan vi jobber og hva vi motiveres av.

For en som har holdningen at intelligens er statisk, er det viktig å søke bekreftelse på at man er smart. Det igjen styrer synet på hvilke utfordringer som velges og hvordan de takles. Alt for krevende oppgaver kan virke truende på grunn av risikoen for å mislykkes, og dermed ikke leve opp til egne og andres forventninger. Dette medfører at motivasjonen for å søke utfordringer blir lav. Når bekreftelse er fokus er det også ofte lett å ty til ytre årsaker til at prosjektet ikke lykkes eller må utsettes. Å spørre om hjelp kan oppleves avslørende. Konstruktiv kritikk blir gjerne oversett, eller sett på som truende og uønsket.

En person hvis holdning har grobunn i at intelligens kan vokse med innsats, og at talent egentlig handler om "talent for å utvikle sitt talent", vil kjennetegnes av en helt annen atferd. Slike personer oppsøker gjerne de mest krevende utfordringene, fordi læring står i sentrum. De søker hjelp, og ser på konstruktiv kritikk og feedback som en gave. De trener for å perfeksjonere de tingene de ikke er gode i, lærer av andres suksess og ser ikke på det som noe truende. Å få lov til å prøve og feile styrker motivasjonen og arbeidsgleden.

Ved Bolsjoi-balletten i Moskva er løpende talentutvikling avgjørende for å holde verdensposisjonen i ballett. Hvilke kriterier bruker de til utvelgelse? De har gjennom lang erfaring valgt ut ett: Hvordan reagerer kandidaten på feedback? Hvilke utdannelser de har tatt, og hvor og hvem de har jobbet med tidligere har mindre betydning. De tar konsekvensen av det vi ser både i idrett, kunst eller innen forretningslivet: Suksessfaktoren er viljen og evnen til å strekke seg.

Hvis vi ser på de utfordringene som kjennetegner norsk næringsliv og organisasjonsutvikling, er det lett å se hvilke holdninger som er ønskelig. Vi blir mer og mer avhengig av mennesker med viljen til å ta ansvar, vise initiativ og våge å være innovative i det daglige. Andre kjennetegn er å ta ansvar for egen kontinuerlige læring, og være positive til de endringene som er en del av hverdagen. Dette krever holdninger som stimulerer mennesker til å ta utfordringer som ikke nødvendigvis er komfortable, men som gjennom trening, prøving og feiling utvikler den enkeltes ferdigheter. Dette legger igjen grunnlaget for å gå løs på nye, og enda mer krevende oppgaver. Relasjonen leder/medarbeider blir også mer dynamisk og motiverende for begge parter.

Hvordan jobbe med kultur og holdningsendringer?

Hvis holdninger skapes gjennom hva vi oppfatter som sant, så ligger også mulighetene til holdningsendring i å utfordre denne sannheten. Samtidig er det viktig å øke forståelsen for sammenhengen mellom holdning og ofte automatiske reaksjonsmønster. I forhold til synet på intelligens og talent, har mange skoler klart å snu en negativ utvikling med å starte med dette. Det har økt motivasjonen for læring og prestasjoner hos mange som har vært passive før. Gjennom refleksjon og kanskje gjenkjenning av egne reaksjoner, åpner det opp for en større bevissthet og mulighet for å velge annerledes.

Like viktig er det at ledelsen selv representerer denne holdningen. Ledere som tror talent er noe som kan utvikles, og som søker feedback fra sine medarbeidere for å videreutvikle seg. Læring er motivasjonen, og alt fra medarbeidersamtaler til daglige samtaler preges av en nysgjerrighet på forbedring - både av hvordan en tilrettelegger eller oppleves som leder.

Holdningene styres også ut ifra vår forståelse av hva som har verdi. Ønsket atferd må derfor tydeliggjøres, og ledere må lytte, kreditere og synliggjøre de som representerer dette. Det som får fokus har en tendens til å vokse. Det kan ta tid, men det er viktig å bygge opp en kultur som oppleves trygg nok til å tenke annerledes, stimulerer til initiativ og prøving og feiling. At vekst er i sentrum - både for den enkelte, men også hele organisasjonen. Holdningsarbeid og kulturbygging bør med andre ord sees i sammenheng, fordi de forutsetter og forsterker hverandre. Men, det har ingen hensikt å arbeide med holdningsendringer hvis det ikke representeres i toppen. Tvert om - det er flere forskere som forklarer organisasjoners "fall" under finanskrisen, med at toppledelsen representerer holdninger som etter hvert påvirker organisasjonen i en negativ retning.

Sjekkpunkter ledernivå:

Vær en god rollemodell i det daglige.

Vær tydelig på verdier og ønsket atferd.

Stimuler, bekreft og synliggjør for andre hva du ønsker å se mer av.

Vær bevisst på hva du gir feedback på - ikke nødvendigvis på resultatet, men de ønskede ferdighetene som ble brukt for å nå det.

Stimuler til og synliggjør hvordan du selv bruker tilbakemelding til læring.

Våg å korrigere.

# data[].attributes.attachment_link.description
De fleste opplever en hverdag preget av stadige endringer, og en streben etter å effektivisere både hvordan vi jobber og hva vi jobber med. Dette skjer i form av omorganiseringer, innføringer av nye arbeidsverktøy og utprøving av ulike metoder og

# data[].attributes.body
https://p3.no/filmpolitiet/2012/11/de-urorlige/

https://www.nrk.no/nyheter/abortloven-1.11445651

https://www.bergen.kommune.no/omkommunen/avdelinger/introduksjonssenteret-for-flyktninger/9528/article-107787

# data[].attributes.body
Teorier: Ericson, holdningstrekant, balanse teori, grupper

https://ndla.no/nb/node/122106?fag=2603

https://p3.no/dokumentar/ut-av-ekkokammeret/

https://www.ledernytt.no/gode-holdninger-skaper-resultater.5339778-112372.html

# data[].attributes.body
Holdningstrekanten, Bobo Doll (imitasjon-modellæring)eksperimentet, balanseteorien,

# data[].attributes.body
1. kognitiv dissonans
2. balanseteorien
3. sosialisering
https://www.idebanken.org/innsikt/intervju/kan-holdninger-endres

# data[].attributes.body
Holdninger:
1. Holdningstrekanten
2. Balanseteorien
Gruppeteori:
1. Primær-, sekundær- og tertiærgrupper
2. Referansegrupper
Sosialisering:
1. Sosialiseringsagenter
Roller:
1. Påvirkning av aktive som passiv.
2. Komplementære roller

Holdning til ulv
https://forskning.no/blogg/rovdyrbloggen/folk-flest-liker-ulv

# data[].attributes.body
Balanseteori
Bandura sosial læringsteori
Holdningsteori

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
During the 1960s, Albert Bandura conducted a series of experiments on observational learning, collectively known as the Bobo doll experiments. Two of the experiments are described below:

Aim

Bandura (1961) conducted a controlled experiment study to investigate if social behaviors (i.e., aggression) can be acquired by observation and imitation.

Sample

Bandura, Ross, and Ross (1961) tested 36 boys and 36 girls from the Stanford University Nursery School aged between 3 to 6 years old.

The researchers pre-tested the children for how aggressive they were by observing the children in the nursery and judged their aggressive behavior on four 5-point rating scales.

It was then possible to match the children in each group so that they had similar levels of aggression in their everyday behavior. The experiment is, therefore, an example of a matched pairs design.

To test the inter-rater reliability of the observers, 51 of the children were rated by two observers independently, and their ratings were compared. These ratings showed a very high-reliability correlation (r = 0.89), which suggested that the observers had a good agreement about the behavior of the children.

Method

A lab experiment was used, in which the independent variable (the type of model) was manipulated in three conditions:

Aggressive model is shown to 24 children

Non-aggressive model is shown to 24 children

No model is shown (control condition) - 24 children

Stage 1: Modeling

In the experimental conditions, children were individually shown into a room containing toys and played with some potato prints and pictures in a corner for 10 minutes while either:

24 children (12 boys and 12 girls) watched a male or female model behaving aggressively towards a toy called a "Bobo doll". The adults attacked the Bobo doll in a distinctive manner - they used a hammer in some cases, and in others threw the doll in the air and shouted "Pow, Boom."

Another 24 children (12 boys and 12 girls) were exposed to a non-aggressive model who played in a quiet and subdued manner for 10 minutes (playing with a tinker toy set and ignoring the bobo-doll).

The final 24 children (12 boys and 12 girls) were used as a control group and not exposed to any model at all.

Stage 2: Aggression Arousal

All the children (including the control group) were subjected to "mild aggression arousal." Each child was (separately) taken to a room with relatively attractive toys.

As soon as the child started to play with the toys, the experimenter told the child that these were the experimenter's very best toys and she had decided to reserve them for the other children.

Stage 3: Test for Delayed Imitation

The next room contained some aggressive toys and some non-aggressive toys. The non-aggressive toys included a tea set, crayons, three bears and plastic farm animals. The aggressive toys included a mallet and peg board, dart guns, and a 3 foot Bobo doll.

The child was in the room for 20 minutes, and their behavior was observed and rated though a one-way mirror. Observations were made at 5-second intervals, therefore, giving 240 response units for each child.

Other behaviors that didn't imitate that of the model were also recorded e.g., punching the Bobo doll on the nose.

Results

Children who observed the aggressive model made far more imitative aggressive responses than those who were in the non-aggressive or control groups.

There was more partial and non-imitative aggression among those children who had observed aggressive behavior, although the difference for non-imitative aggression was small.

The girls in the aggressive model condition also showed more physically aggressive responses if the model was male, but more verbally aggressive responses if the model was female. However, the exception to this general pattern was the observation of how often they punched Bobo, and in this case the effects of gender were reversed.

Boys were more likely to imitate same-sex models than girls. The evidence for girls imitating same-sex models is not strong.

Boys imitated more physically aggressive acts than girls. There was little difference in verbal aggression between boys and girls.

Conclusion

Bobo doll experiment demonstrated that children are able to learn social behavior such as aggression through the process of observation learning, through watching the behavior of another person. The findings support Bandura's (1977) Social Learning Theory.

This study has important implications for the effects of media violence on children.

Evaluation

There are three main advantages of the experimental method.

1. Experiments are the only means by which cause and effect can be established. Thus, it could be demonstrated that the model did have an effect on the child's subsequent behavior because all variables other than the independent variable are controlled.

2. It allows for precise control of variables. Many variables were controlled, such as the gender of the model, the time the children observed the model, the behavior of the model, and so on.

3. Experiments can be replicated. Standardized procedures and instructions were used, allowing for replicability. In fact, the study has been replicated with slight changes, such as using video, and similar results were found (Bandura, 1963).

Limitations of the procedure include:

Many psychologists are very critical of laboratory studies of imitation - in particular, because they tend to have low ecological validity. The situation involves the child and an adult model, which is a very limited social situation and there is no interaction between the child and the model at any point; certainly the child has no chance to influence the model in any way.

Also, the model and the child are strangers. This, of course, is quite unlike "normal" modeling, which often takes place within the family.

Cumberbatch (1990) found that children who had not played with a Bobo Doll before were five times as likely to imitate the aggressive behavior than those who were familiar with it; he claims that the novelty value of the doll makes it more likely that children will imitate the behavior.

A further criticism of the study is that the demonstrations are measured almost immediately. With such snapshot studies, we cannot discover if such a single exposure can have long-term effects.

It is possible to argue that the bobo doll experiment was unethical. For example, there is the problem of whether or not the children suffered any long-term consequences as a result of the study. Although it is unlikely, we can never be certain.

Vicarious Reinforcement Bobo Doll Study

An observer's behavior can also be affected by the positive or negative consequences of a model's behavior.

So we not only watch what people do, but we watch what happens when they do things. This is known as vicarious reinforcement. We are more likely to imitate behavior that is rewarded and refrain from behavior that is punished.

Bandura (1965) used a similar experimental set up to the one outlined above to test vicarious reinforcement. The experiment had different consequences for the model's aggression to the three groups of children.

One group saw the model's aggression being rewarded (being given sweets and a drink for a "championship performance," another group saw the model being punished for the aggression (scolded), and the third group saw no specific consequences (control condition).

When allowed to enter the playroom, children in the reward and control conditions imitated more aggressive actions of the model than did the children in the punishment condition.

The children in the model punished group had learned the aggression by observational learning, but did not imitate it because they expected negative consequences.

Reinforcement gained by watching another person is known as vicarious reinforcement.

Bandura, A. (1965). Influence of models" reinforcement contingencies on the acquisition of imitative responses. Journal of personality and social psychology, 1(6), 589.

Bandura, A., Ross, D. & Ross, S.A. (1961). Transmission of aggression through imitation of aggressive models. Journal of Abnormal and Social Psychology, 63, 575-82.

Bandura, A., Ross, D., & Ross, S. A. (1963). Imitation of film-mediated aggressive models. The Journal of Abnormal and Social Psychology, 66(1), 3.

Bandura, A. (1977). Social Learning Theory. Englewood Cliffs, NJ: Prentice Hall.

# data[].attributes.attachment_link.title
Bandura's Bobo Doll Experiment on Social Learning

# data[].attributes.attachment_link.description
During the 1960s, Albert Bandura conducted a series of experiments on observational learning, collectively known as the Bobo doll experiments. Two of the

# data[].attributes.body
Fritz Heider- balanseteorien

Leon Festinger-Kognitiv dissonans

Holdnings trekanten

Utviklingspsykologi-Piaget
https://tv.nrk.no/serie/statsministerens-nyttaarstale
https://www.nrk.no/trondelag/

fire-kvinner-til-erna_-_-derfor-venter-vi-med-a-fa-barn-1.14375645?fbclid=IwAR3QcOxBQYQXbFHoSme4ukeeFqACJaFq3Fq2g2NtROoDG8ooE-ZvT3-UbYM

# data[].attributes.body
Holdningstrekanten
Balanseteorien
Kognitiv dissonans
https://www.dagbladet.no/kultur/hoyresidens-tukling-med-abortloven-har-n-oppside/70654347?fbclid=IwAR3suVLfoJFzvi0hOglv6yuNfd4lwKWwpBwYGrYK6TGlYHVPrSZpVCbfRwU

# data[].attributes.body
Balanseteorien
Trekomponentsmodellen

Kognitiv dissonans

https://forskning.no/homoseksualitet-menneskerettigheter/korte-samtaler-kan-endre-holdninger-likevel/420083

https://sykepleien.no/2011/12/holdninger-til-omsorgsyrker-kan-endres