# data[].attributes.attachment_link.title
Як боротися з булінгом: поради для дітей

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Львівський ДУВС

# data[].attributes.attachment_caption
Що таке булінг і як з ним боротись | Старкон.City

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Старкон.City

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Все частіше доводиться чути про булінг в українських школах, про випадки жорстоких бійок між школярами, а іноді до цькування долучаються ще й дорослі. За даними опитувань, майже чверть українських школярів вважають себе жертвами булінгу, а близько 40% із тих дітей, хто стикався з випадками булінгу, ніколи не розповідають про це своїм батькам. При цьому 44% із тих, хто спостерігав, як знущаються над їхніми однолітками, не реагували на такі факти через страх піддатися аналогічному знущанню. Що таке булінг, його види і як з ним боротись у нашій розмові з психологом Кризового центру Тетяною Калініною. - Отож, пані Тетяно, що таке булінг?
- Булінг - це агресивна поведінка дітей одне до одного, яка має на меті, принизити, залякати і часто супроводжується фізичним насиллям. Це явище зустрічається у дитячому й молодіжному колективах, панує у тюремному середовищі і в дорослих соціальних групах, зокрема у трудових колективах. Булінг, у залежності від специфіки групи, відбувається у по-різному.
- Які основні риси булінгу?
- Незважаючи на різноманітність форм цькування, всі вони мають загальні характерні риси: упередженість і агресивність дій, спрямованих проти жертви; дисбаланс статусів кривдника і жертви, який може проявлятися у різному соціальному становищі, фізичних або фінансових можливостях, культурній, релігійній або національній належності; розуміння ймовірності повторення таких ситуацій; гостра емоційна реакція жертви на прояви булінгу.
- Що може спричинити прояви булінгу?
- Значну роль у виникненні булінгу відіграє сім'я: батьки як агресорів, так і жертв відрізняються порушеними стилями вирішення конфліктів, проблемами у спілкуванні. Діти-агресори досить часто спостерігають ситуації насильства в сім'ї, а також зазнають тілесних покарань. Виникає так зване "коло насильства": дитина бачить насильство в сім'ї, відтворює його в навчальному закладі, а потім у власній родині, і цикл повторюється у наступному поколінні.

У групі однолітків має місце ситуація соціального навчання: перший епізод насильницьких дій, що не отримав негативної оцінки з боку дорослих, стає "пусковим гачком" для поширення подібних ситуацій у групі.

У навчальному закладі в булінгу найчастіше бере участь ціла група учнів. Якщо лідер групи - агресор, то інші діти, що прагнуть зайняти авторитетну позицію в класі, наслідують його поведінку і беруть участь у цькуванні однокласників. Це дає групі внутрішній імпульс, з одного боку, створює ефект причетності, згуртування. Інший результат спільного цькування - послаблення почуття відповідальності за свої дії. "Там був не тільки я", - кажуть, щоб виправдати себе і дорослі, і діти. Коли усвідомлення особистісна відповідальність слабшає, гальмують і стримуючі механізми. Така життєва позиція знаходить своє відображення і в позакласному житті.
- Як булінг може вплинути на майбутнє жертви та агресора?
- Насильство, особливо тривале, завжди спричиняє глибоку та стійку психічну травму. Відбуваються незворотні особистісні зміни в кожного із учасників процесу. Це часто не враховується дорослими. Насправді від цькування страждають всі . Те, що страждають жертви - це зрозуміло, але не менше шкодять такі дії агресорам та свідкам. Страх, безвихідь та руйнування авторитетів - ось постійні супутники процесу шкільного булінгу.

Батьки та вчителі, насправді, часто не розуміють наскільки сильно страждають діти від шкільного цькування.

Спробуймо провести експеримент. Уявіть , що ви щодня приходите на роботу, а ніхто з вами спілкується, коли йдете по коридору - колеги відсторонюються, перешіптуються , дивлячись вам вслід. Коли заходите в кабінет - всі присутні замовкають, презирливо зиркають на вас, перекидаються образливими словами. Ви приходите на нараду, чи збори колективу, займаєте своє місце,а по дві людини з кожного боку демонстративно пересідають подалі. Результати вашої проробленої роботи знищуються, особисті речі щезають, псуються. Важливі документи зникають, а через деякий час ви знаходите їх, наприклад, в смітнику. Вас щодня принижують словесно, а часто й фізично. Уявили?

Тепер дайте собі відверту відповідь: скільки ви зможете витримати? Як ви будете почуватися в таких умовах? Через який час влаштуєте істерику, підете на лікарняний та, зрештою, напишете заяву про звільнення? Різниця лише в тому, що дорослий, може в будь - який момент вийти із ситуації знущання над собою, а дитина - ні. Діти - жертви шкільного цькування, не можуть написати заяву про звільнення, більше того - їхні проблеми всерйоз навіть не сприймаються. Щоранку вони повинні повертатися в те саме пекло. І так триває роками.

Людина - соціальна істота. В цьому наша сила і водночас - слабкість. Еволюція йшла таким чином, що для того, щоб виживати та розвиватися, людині потрібно було бути приналежним до групи собіподібних , знаходися у соціумі. Вигнання ж з цього кола означало неминучу загибель. І досі немає психологічно жахливішої наруги ніж тривала примусова соціальна ізоляція - ситуація, коли всі проти тебе.
- Чи можливо позбутися булінгу повністю?
- Викорінити булінг повністю неможливо, його корені - в нерівності та прагненні завоювати місце "під сонцем". Але мінімізувати його прояви та шкідливий вплив на психіку - мета цілком здійсненна.

Перший , та найважливіший крок до цього - говорити про булінг, як про негативне явище та щироко висвітлювати його прояви. Дослідження, проведені в українських школах, показали, що близько 80% дітей до 15-річного віку є учасниками булінгу в тій чи іншій ролі , але лише четверта частина із опитаних усвідомлює, що таким чином вони завдають шкоди своїм одноліткам. Найгіршим є те, що лише 4% дітей розповідають дорослим про знущання.

Для досягнення позитивних результатів потрібна спільна послідовна робота батьків, навчальних закладів та суспільства. Якщо дитина опинилася в ситуації булінгу - вкрай важливо, щоб через неї вона проходила не одна. Підтримка сім'ї, а також друзів та найближчого оточення, допомагають вирішити проблему, або звести її до мінімуму.

Цькування - це завжди наслідок. Роль жертви , агресора, чи свідка - це також наслідок. Причина - це байдужість. Байдужість нас із вами - дорослих до маленьких негараздів, які, насправді, є катастрофами для наших дітей.

Головне фото www.5.ua

Читайте нас в Google News. Клац на Підписатися

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
старкон сіті

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
старкон сіті фейсбук

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
старкон хмельницький

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
старкон сіті новини

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
старкон погода

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
старокостянтинів

# data[].attributes.attachment_link.title
Що таке булінг і як з ним боротись - Старкон.City

# data[].attributes.attachment_link.description
Все частіше доводиться чути про булінг в українських школах, про випадки жорстоких бійок між школярами, а іноді до цькування долучаються ще й дорослі. За даними опитувань, майже чверть українських школярів вважають себе жертвами булінгу, а близько 40% із тих дітей, хто стикався з випадками булінгу, ніколи не розповідають про це своїм батькам.

# data[].attributes.headline
Наукова стаття 

# data[].attributes.subject
Наукова стаття 

# data[].attributes.attachment_caption
Довідник вчителя початкових класів