# data[].attributes.body
- Nusiteikti prižiūrėti, globoti, auginti augalus, domėtis jais.
- Stebėti dygstančias sėklas, sprogstančių medžių šakelių pumpurus, įsitikinant, kad sausoje sėkloje, gumbe, svogūnėlyje, pumpure slypi augalų gyvybė.
- Išmokti palaistyti kambarines gėles, nuvalyti dulkes nuo stambių lapų, sodinti stambias sėklas.
- Susidomėjus klausytis pasakojimų, eilių, pasakų, dainų apie augalus.

# data[].attributes.body
Iškirpk ir suklijuok pagal eiliškumą

# data[].attributes.body
Nuspalvink gėlytę

# data[].attributes.body
Lavink rankelę

# data[].attributes.body
Palaistyk gėles

# data[].attributes.body
Rankelės lavinimui

# data[].attributes.body
Rausvas žiedo pumpurėlis,
Iš pavėsio pasikėlęs,
Į saulutę kaitrią, šviesią
Pro lapus galvutę tiesia.

— Kilk, saulute, kilk, meilioji!
Taip tu glostai, taip vilioji!
Kai tik tavo spinduliais
Gėlės pumpurus praskleis,
Pasistiebęs iš pavėsių,
Aš taip pat jau pražydesiu.
Duosiu žiedą tokį skaistų,
Nuo kurio džiaugsmu užkaistų
Kiekviena šviesi akis,
Kiekviena jauna širdis.
Kilk, saulute, kilk, meilioji! —

Ir į kvapnią sodo tylą
Saulė kyla, kyla, kyla…
Traukiasi kertėn šešėlis,
Skleidžias rausvas pumpurėlis.
Ligi ryto slaptą grožį
Spindinčioj taurėj atvožia —
Ir į naują skaidrų žiedą
Margos plaštakėlės rieda.

Vincas Mykolaitis Putinas

# data[].attributes.body
Jei namuose auga kaktusas - būk atsargus.

# data[].attributes.body
Rask trūkstamą detalę

# data[].attributes.body
Ateina bobelė su devyniom skarelėm,
Kas ją paliečia,
Tas gailiai verkia.

# data[].attributes.body
Pasunkėjau, paūgėjau,
Niekam blogo nelinkėjau.
Pasakyki, pasakyki.

Tai kodėl kiekvieną sykį
Svogūnėlį pjaudama
Lieja ašaras mama?

V. Palčinskaitė

# data[].attributes.body
„Saulė vis skaistesnį pluoštą spindulių pro langus pažeria.

—      Gal pamerkti? — abejoja mama, vartydama rankoje svogūno galvą su vos prasišovusiu blyškiu diegeliu.

—      Ir kas tada bus? — smalsauja Vaidotas.

—      Išsikals daug žalių laiškų.

—      Ir jie išaugs aukšti aukšti? — klausia berniukas.

—      Žiūrint kaip auginsi, kaip mylėsi,— šypteli mama.

—      Tai leisk, — prašo berniukas, — leisk man vienam jį auginti. Noriu pažiūrėti, ar aukštai žali laiškai iškils.

Jis pamerkia svogūno gaivą į molinę vazelę — diegeliu į viršų. Padeda ant palangės, pačioj pietų saulės atokaitoj, ir ilgai ilgai stebi: galgi jau kalasi želmenėlis?

Greit svogūnas pakirdo iš miego; vienas po kito laiškai pagavo stybti aukštyn — Žiū, nebe trys, o penki, jau ir septyni, devyni — visas žalių broliukų pulkas!.. Vaidotas uoliai žiūrėjo, kad vandens būtų pakankamai, o sykį net įbėrė į jį žiupsnelį cukraus su kvepiančia vanile — juk reikia šio to gardesnio ir įvairesnio augančiam svogūno organizmui!..

—       Mama,— kviesdavo ir kviesdavo jis prie palangės motiną,— tu tik pažiūrėk: jis stiebiasi kaip padūkęs!.. Dar tris laiškus išleido!

—       Matyt,— sako mama,— jam labai patinka tavo globa.

—       Taip, jis mano globotinis,— pasigauna naują žodį berniukas…

—       O aš kažkur skaičiau,— prisimena kai ką ir tėtis,— kad augalai mėgsta muziką, net sparčiau auga.

—       Ką?! — nespėja suimti visų naujienų berniukas.— Tai mano svogūnas turi ausis?

—       Nebūtinai ausimis girdima,— nusijuokia tėtis.— Oru sklindančias garso bangas galima pagauti ir kūno paviršiumi.— Įdomu,— iškart atidaro grotuvą Vaidotas,— kokia muzika labiausiai patiktų mano svogūnui?

Mama su tėčiu susižvelgia.

—       Manyčiau,— prabyla mama,— kad labiausiai jam patiktų Mocartas... ypač jo kvintetas su fleita...

—       O aš manyčiau,— sako tėtis,— kad jam daug labiau patiktų miuziklas „Žmogus iš La Mančos".

—         O gal,— siūlo Vaidotas,— gal jam norėtųsi ABBA?

—         Tebūnie globėjo valia,— nusprendžia ir mama, ir tėtis.

Netrukus prasideda visas koncertas: skamba ir Mocartas, ir miuziklas, ir ABBA... Žaliasis klausytojas, kurio garbei skirta pageidavimų muzika, stovi nustėręs iš susižavėjimo; jo žalios rankelės, iškeltos j viršų, bijo net pakrutėti, kad nenubaidytų puikiųjų garsų.

—         Mama,— dar nenutilus muzikai, šaukia Vaidotas,— tu net nepatikėsi: mūsų svogūnėlis išleido dar vieną laišką!.. Ir žinai, per kokią plokštelę? Per ABBA!..

—         Nagi, nagi,— vėl susižvelgia mama su tėčiu,— ko gera tavo svogūnas ims augti kaip pasakos pupa.

—         Kur lubas praaugo, taip?

—         Ir lubas, ir stogą kirsti reikėjo, iki pat dangaus išaugo!

—         Ne, tiek aukštai nereikia,-^- susirūpinęs užverčia galvą berniukas,— tegu tik iki lempos išstybsta, ir užteks.

O muzika namuose beveik nenutyla, ir svogūnėlis stiebiasi kaip ant mielių. Gal prasiblaivęs dangus, gal muzikos kerai, o gal tikros mielės, kurių slapčia Vaidotas įbėrė į vandenj,— o gal visa drauge taip paveikia globotinį, kad žali laiškeliai broleliai tarsi eina lenkčių: kuris kurį pralenks?.."

V. Žilinskaitė

# data[].attributes.body
Koks medis išaugo iš sėklos?

# data[].attributes.body
Nesugaunu riešutuko – Rido rido...

Iš dantukų jis paspruko Ir nukrito.

Užmiršau geltoną gilę prie paliūnės – Ąžuolas išaugs Tau, šile,

Augs galiūnas!

Numečiau vaikams prie kelio

Daug gurgučių

– Vai, pasėjau

Daug pušelių, daug eglučių.

Šiaušiu uodegą prieš vėją tartum šluotą:

Ei, pagaukite sėjėją... Uodeguotą!

Anzelmas Matutis

# data[].attributes.attachment_link.title
Plants blooming Time-lapse 4K HD. Pražystančios gėlės