# data[].attributes.body
"engang strittede jeg imod... men det har jeg vist allerede fortalt dem, ikke? det kan jeg bare ikke længere. Han forlanger, at jeg skal dræbe mennesker for ham"

# data[].attributes.body
"Til tider lader han mig i fred i dagevis. Men så mærker jeg ham pludselig som han skraber løs deroppe på min hjernekuppel"

# data[].attributes.body
En sagte spinden. En blid, fjern spinden. Enoch spinden, når han havde spist. Og så hørte jeg en kradsen

# data[].attributes.body
''månen skinnede, alt var stille, og dæmpet, næsten uhørlig opfangede jeg Enochs lykkelige latter i mit

# data[].attributes.headline
jeg aner aldrig, hvor han ved det fra. Han kan ikke have set dem, og alligevel beskriver han dem til fuldkommenhed 

# data[].attributes.subject
jeg aner aldrig, hvor han ved det fra. Han kan ikke have set dem, og alligevel beskriver han dem til fuldkommenhed 

# data[].attributes.body
"når jeg har gjort, hvad han forlanger, fører han mig bort - ud af mig selv - i dagevis"

# data[].attributes.headline
"Det er det, hans hvisken gælder. Han beder mig om at  dræbe mennesket - for ham"

# data[].attributes.subject
"Det er det, hans hvisken gælder. Han beder mig om at  dræbe mennesket - for ham"

# data[].attributes.headline
"Så nær har jeg aldrig, hverken før eller senere været ved at se Enoch: som en hvid stribe, der i et glimt kom jagende ud af det store, røde hul, han havde gnavet i Mr. Cassidys baghoved"

# data[].attributes.subject
"Så nær har jeg aldrig, hverken før eller senere været ved at se Enoch: som en hvid stribe, der i et glimt kom jagende ud af det store, røde hul, han havde gnavet i Mr. Cassidys baghoved"

# data[].attributes.body
''Et glimt kom jagende ud af det store, røde hul, han havde gnavet i Mr. Cassidys baghoved.''

# data[].attributes.body
''Et glimt kom jagende

# data[].attributes.body
''Et glimt kom jagende ud af det store, røde hul, han havde gnavet

# data[].attributes.body
''Et glimt kom jagende ud af det store, røde hul, han havde gnavet i Mr. Cassidys baghoved.

# data[].attributes.body
''Et glimt kom jagende ud af det store, røde

# data[].attributes.body
''Et glimt

# data[].attributes.headline
"Sammen gik vi ud i natten. Månen skinnede, alt var stille og dæmpet"

# data[].attributes.subject
"Sammen gik vi ud i natten. Månen skinnede, alt var stille og dæmpet"

# data[].attributes.body
"hvor mange mennesker gav han dig egentlig besked på at slå ihjel?" - "ni", sagde jeg.

# data[].attributes.headline
"Du har givet mig en morderlig god håndsrækning"

# data[].attributes.subject
"Du har givet mig en morderlig god håndsrækning"

# data[].attributes.body
"Det er jo derfor, jeg skal slå de mennesker ihjel for ham... fordi han vil have deres hoveder."

# data[].attributes.body
Jeg var glad, da jeg gik ud i sumpen med hende, fordi jeg ikke behøvede at ødelægge hendes hår. Jeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
''Jeg var glad, da jeg gik ud i sumpen med hende, fordi jeg ikke behøvede at ødelægge hendes hår. Jeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
''Jeg var glad, da jeg gik ud i sumpen med hende, fordi jeg ikke behøvede at ødelægge hendes hår. Jeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg var glad, da jeg gik ud i sumpen med hende, fordiJeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg var glad, da jeg gik ud i sumpen med hendeJeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg var glad, da jeg gik ud i sumpen med hende, fordi jeg ikke behøvede at ødelægge hendes hårJeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg var glad, da jeg gik ud i sumpen med hende, fordi jeg ikke behøvede at ødelægge hendes hår.Jeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg var glad, da jeg gik Jeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg var glad, da jeg gik ud i sumpenJeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg var gladJeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg slog hende i nakken under hårgrænsen med dækjernet''

# data[].attributes.body
Jeg slog hende i nakken under

# data[].attributes.body
Jeg slog hende

# data[].attributes.body
"Enochs bitte små fødder begyndte at trippe på min hjernes hvælving."

# data[].attributes.body
"Det er det, hans hvisken gælder. han beder mig om at dræbe mennesker - for ham" linje 28. s. 2

# data[].attributes.headline
"Det bevidste han selv nu ved at spørge mig, hvor mange andre mennesker jeg havde slået ihjel. Og så ville han have at vide, hvor deres hoveder var!"

# data[].attributes.subject
"Det bevidste han selv nu ved at spørge mig, hvor mange andre mennesker jeg havde slået ihjel. Og så ville han have at vide, hvor deres hoveder var!"

# data[].attributes.headline
bor i den gamle hytte i udkanten af sumpen 

# data[].attributes.subject
bor i den gamle hytte i udkanten af sumpen 

# data[].attributes.body
"Hun har et dækjern i vognen"
"Brug det"

# data[].attributes.body
"Der i et glimt kom jagende ud af det store, røde hul, ham havde gnavet i Mr. Cassidys baghoved"

# data[].attributes.body
"Man kan mærke hans krop, så lillebitte og kold, når den presser sig tæt ind under ens hjerne" linje 41 s. 1

# data[].attributes.body
"Har de selv nogen sinde mærket små fødders trin, når de spadserer hen over over deres hjerneskal"