# data[].attributes.headline
אמנת גביזון מדן

# data[].attributes.subject
אמנת גביזון מדן

# data[].attributes.body
בעיני האמנה כשלעצמה היא טובה עצם יצירת החוזה נותן לזה מעמד מסודר, על חלק מהאמנה הייתי מתווכח כמו תחבורה בשבת ועוד.

# data[].attributes.headline
אמנת גיבזון- מדן.

# data[].attributes.subject
אמנת גיבזון- מדן.

# data[].attributes.body
יתרונות- שיתוף פעולה, שיח מכבד, רצון לשמוע את הצד השני ולבוא לקראת, הבנה שיש 2 צדדים.
חיסרון- אין אפשרות לייצר אחידות במקום שיש מגוון דעות ולכן על כל צד לכבד את הצד השני בלי צורך למצוא קו אחיד כיוון שזה לא באמת מתאפשר.

# data[].attributes.body
יתרונה של אמנת גביזון מידן היא שהיא מעדכנת את הססטטוס קוו שכיום פחות ופחות ממלא את תפקידו, שהוא לאפשר ביטוי לשתי הקבוצות - דתיים וחילוניים - והתחשבות בהם בנוגע לחיים הציבוריים במדינת ישראל.
חסרונה של אמנת גביזון מידן הוא הפשרה שבה, גם אלא שבתוכה וגם זו שבעצם קיומה. כל קבוצה בחברה הישראלית מסמלת ייחודיות מסויימת, אופי מסויים, דגל מסויים שהיא נושאת. על מנת להוציא לפועל את התכונה הזאת כמה שיותר חזק, הקבוצה נאלצת להתנגד לערכים שמסמלת הקבוצה השניה. כאשר ערכים מנסים להשתלב ולא להתנגש, הם מפסידים מעוצמת ביטויים.

# data[].attributes.headline
אמנת גביזון-מדן

# data[].attributes.subject
אמנת גביזון-מדן

# data[].attributes.body
לדעתי החוזק העיקרי באמנה הוא המבט הישיר למציאות והבנה כי אין פה צד שהולך "לנצח" אלא יש פה כמה חלקים מאותו עם שצריכים לנהל שיח נעים, פורה ומתחשב כדי להצליח לחיות בשלום ובהרמוניה. החולשות של האמנה, אם כי אני לא רואה דרך להמנע מהן היא ההתפשרות שכל צד עושה. קשה לוותר על אוטובוסים בשבת, וקשה לוותר על הימנעות מאוטובוסים בשבת. מעבר לכך, ישנם עקרונות בסיסיים שיש להם ביטוי במרחב הציבורי, ולעיתים וויתור על הביטוי (כמו נסיעה באוטובוס בשבת) מהווה גם וויתור על העיקרון או חשש מוויתור עתידי עליו.
מה שהייתי לוקחת מהאמנה זה את השיח הפורה, ההתחשבות והנחת המוצא כי אנו בני אותו עם ולא 2 מחנות שצריכים להילחם על עקרונות מנוגדים.

# data[].attributes.headline
צור יגאל יפרח

# data[].attributes.subject
צור יגאל יפרח

# data[].attributes.body
חוזקותיה: שיח פעיל, ופורה, רצון ליישור קו, נכונות, הבנה שדברים יכולים להיפתר.

חולשותיה: 2 אנשים מנהלים אותו, מצומצם, אין ייצוג לאנשים שונים.

הייתי לוקח מהאמנה המוצעת את הרצון לשיח והידברות שהוא מבורך בעיני. האמנה כתובה בצורה חיובית.

לא הייתי לוקח את ההטיה לציבור מסוים, עיסוק בבעיות בוערות שכל אחד נוטה לכיוונו ולא מתפשר.

# data[].attributes.headline
אמנת גביזון מדן

# data[].attributes.subject
אמנת גביזון מדן

# data[].attributes.body
החוזקה הראשית של האמנה היא הרעיון העומד בבסיסה- להגיע להסדר בנושאים החשובים בין דתיים לחילונים. הרצון ליישר קו בין הציבורים הוא חשוב ומבורך. גם הנכונות משני הצדדים להגיע להסדר על מנת לחיות בהרמוניה ושלום היא מבורכת. אני לא מכירה את האמנה לעומק אך אני מאמינה שהחולשה המרכזית של האמנה היא הוויתורים ששני הצדדים עושים וני מאמינה שהיא לא מייצגת עד הסוף

# data[].attributes.body
אמנת גביזון מדן בעצם קיומה מייצרת שיח נכון ובריא על השילוב בין אנשים מקצוות השקפתיים שונים.
חוזקותיה של האמנה באים לידי ביטוי בשיח פורה על סוגיות בוערות, שיח שהוא גם ענייני היות ורק 2 אנשים מנהלים אותו ובנגישות המידע לכלל הציבור.
חולשותיה של האמנה בכך שרק  שני אנשים מנהלים את הדיון ואת כתיבת האמנה. אנשים אלו (על אף גדולתם וחשיבותם) לא מייצגים את כלל הדעות, לא נותנים מקום למגזרים השמרנים יותר ובכך כתבו אמנה שלא תתקבל על כלל המגזרים.
אך אין ספק שקיומו של שיח מכבד בין שני אנשים הפוכים בדעותיהם הוא בשורה משמעותית ויהי רצון שיהיה כך בכלל הציבור.

# data[].attributes.body
* 2 אנשים כתבו אותה ולכן נוצר שיח ענייני ויעיל.
* מתאימה יותר לציבור בשל תקציר השווה לכל נפש, אתר אינטרנט שנפתח וכו'.
* כל אחד מהמחברים מסביר את משנתו ושיקוליו בנוגע לאמנה ובנוגע לכל נושא.

חולשותיה:
* עבודה מצומצמת.
* אין ייצוג למגזרים שבשמם הם מדברים.
* ישנם ציבורים שלא שותפו באופן מלא[רפורמים, ערבים וכו'].

הייתי לוקח את הניסיון לתקן את השסע בין דתיים לחילונים.
ואת השיח הפורה מ2 קצוות האוכלוסייה - דבר שגורם לחיבור בין האוכלוסיות השונות.

# data[].attributes.body
האמנה נכתבה בין שני אנשים שמייצגים חלקים מן הציבור שממנה הם באים. נראה לי שבשביל שאמנה כזו תוכל להיכתב על כלל מנהיגי הזרמים השונים להיפגש ולהסכים על נוסח ורעיון אחיד.

מבחינה כללית הייתי לוקח את הרצון לכתיבת אמנה ולדאוג שיכתבו בהסכמה נרחבת על רוב העם.

# data[].attributes.headline
החוזקה של האמנה הוא בעצם קיומה, כלומר שיש כאן שתי קבוצות שמבינות את הקושי הקיים ומנסות לגשר עליו. החולשה של האמנה היא שאין לה באמת תוקף, כי לא בטוח שלאנשים בקצה אכפת מהאמנה הזאת או שהם בכלל מודעים אליה, ומצד שני אין לה משמעות מבחינת חוקי המדינה וראשיה. 

# data[].attributes.subject
החוזקה של האמנה הוא בעצם קיומה, כלומר שיש כאן שתי קבוצות שמבינות את הקושי הקיים ומנסות לגשר עליו. החולשה של האמנה היא שאין לה באמת תוקף, כי לא בטוח שלאנשים בקצה אכפת מהאמנה הזאת או שהם בכלל מודעים אליה, ומצד שני אין לה משמעות מבחינת חוקי המדינה וראשיה. 

# data[].attributes.headline
אני מזדהה מאד עם רבים מהתחומים באמנה.

# data[].attributes.subject
אני מזדהה מאד עם רבים מהתחומים באמנה.

# data[].attributes.body
אמנם כיהודי דתי, אני לא יכול להתפשר או להגיד מעשה אסור כמעשה מותר, אך כהסתכלות ריאלית במדינת ישראל המודרנית - אני חושב שחובה עלינו למצוא איזושהי פשרת ביניים שמצד אחד, לא תיאלץ אדם דתי לפעול בניגוד לדתו, ומצד שני - לא תכפה על אדם חילוני להימנע מפעולות בניגוד לרצונו.
למשל, אני מזדהה עם ההצעה בנושא שבת - שמצד אחד, מקומות מסחריים יהיו סגורים בשבת, כדי לאפשר לכלל העובדים לנוח, ומצד שני - שמקומות בילוי מסוימים יהיו פתוחים - תוך הדגשה שהעובדים הדתיים לא יחויבו לעבוד אז - וזאת בכדי שאנשים חילוניים יוכלו לבלות שם בשבת
בכך בעז"ה יכולים להימנע הרבה חיכוכים בתחום

# data[].attributes.headline
הרצון לשיח ולהדברות תמיד מבורך. וההבנה שהדברים יכולים להיפתר על ידי שיח משותף היא התחלת הגאולה.

# data[].attributes.subject
הרצון לשיח ולהדברות תמיד מבורך. וההבנה שהדברים יכולים להיפתר על ידי שיח משותף היא התחלת הגאולה.

# data[].attributes.body
אלא שעדיין לא כל עם ישראל שותף להכרה זאת, הן בצד החילוני המכובד יותר, הן בצד החרדי שלא מאמין בקולו של אדם שאינו שומר מצוות.
ולכן צריך הרבה תפילות שנוכל להמשיך שיח זה.

# data[].attributes.body
חוזקה של האמנה היא קודם כל בעצם קיומה. קודם כל עצם הניסיון למצוא קו מאחד ומוסכם של הצדדים השונים הוא חזק בפני עצמו. מעבר לכך, האמנה נעשתה על ידי שני אנשים מובילים ומקובלים, כל אחד על הציבור שממנו בא- מה שיכול לתת תוקף לדברים. יחד עם זאת, חלק גדול מהעם לא שותף לרצון לאמנה זו. בסופו של דבר הרב מדן ורות גביזון מייצגים ציבורים מאוד מסויימים, ומעבר לכך, הם לא באמת קיבלו את הסמכות מהציבור לקביעת האמנה. בסופו של דר האמנה לא באמת התקבלה כמשהו שהציבור מרגיש מחויייב לו.

# data[].attributes.body
בעיניי הנקודה החשובה ביותר באמנה והחוזקה הגדולה שלה היא עצם הישיבה לדון ביחד בסוגיות הללו וההבנה שעם רצון טוב והליכה לקראת השני אפשר להגיע להסכמות אפילו שהן מצריכות וויתורים ומחירים לא פשוטים.
הנקודה הבעייתית באמנה לדעתי, היא שבכתיבתה לא השתתף נציג מן החברה החרדית. אמנם מן הסתם לא יהיה פשוט למצוא נציג חרדי שייקח חלק בהסכם שבהגדרתו יגרור וויתורים כואבים, אך לדעתי היה צריך לעשות את כל המאמצים על מנת לפחות למצוא אדם שיוכל לתת את הזווית החרדית ועל מה להבנתו ניתן יהיה להתפשר ועל מה בשום פנים ואופן לא.
חולשה נוספת נובעת מן העובדה שכתיבת האמנה נעשתה לפני 20 שנה ואילו כיום חלקים ממנה לא רלוונטיים. למשל נושא הקהילה הלהט"בית שהוא הסוגיה הבוערת ביותר לדעתי בימים אלו, וכמדומני שעמדתה של פרופ' גביזון לא מייצגת כראוי את עמדתם של רוב החילונים בתקופתנו.

מן האמנה הייתי לוקח את החלקים הנוגעים לחוק השבות והמעמד האישי, ובעיקר את ההבנה שעניינים אלו חייבים להיות שקופים וברורים וללא הסתרה ונסיונות לרמות את הרבנות.
בנושא השבת אני מתלבט כמה הייתי מוותר בקלות על המצב הקיים. אני חושב שוויתור על מקומות הבילוי בתמורה למקומות מסחר יאבד מהר מאוד את החלוקה הברורה וככה "הפסדנו" את שניהם. גם בנוגע להתייחסות לחלקים הלא-אורתודוכסיים אני משער שיש "צפרדעים" שיהיה קשה לי אישית "לבלוע".

# data[].attributes.headline
חננאל נידרלנד

# data[].attributes.subject
חננאל נידרלנד

# data[].attributes.body
נדמה לי שעצם העובדה שהצליחו להגיע להסכם ולעשות פשרה בנושאי דת ומדינה בין חילונים לדתיים זו בשורה משמעותית. הבנה שאנחנו חיים כאן יחד וכל צד יצטרך לעשות פשרות בכדי שנצליח לחיות יחד חיים משותפים.
החולשה של האמנה, שלדעתי מי שמוכן לקבל אותה על עצמו הם הדתיים והחילונים שמתונים בדעותיהם. לדעתי לא הדתיים השמרנים יותר ולא החרדים לא יסכימו לאמנה זו, ומנגד החילונים האוחזים בחילוניותם בקיצוניות גם לא יסכימו לאמנה זו.
נדמה לי שבתור אדם דתי צריך לבחון הן את הדת במרחב הציבורי והן את היחס של הפרט אל הדת בעקבות "הכפייה הדתית" בסטטוס קוו. ובאמנה מהתרשמותי הדלה הדת במרחב הציבורי זה משהו שהרב מדן הלך לקראת גביזון וזה בעייתי לעניות דעתי, אולי אני טועה.

# data[].attributes.body
בעיני ההידברות חשובה ביותר ועצם האמנה הוא עיקר חשוב ביהדות ובמדינת ישראל.
נקודת החוזק באמנה היא הירידה לפרטים וקווי ההסכמה הברורים בנושא השבת הציבורית והגיור. ראשית בגלל יצירת פתרון יציאה מה"סטטוס קוו" ואולי לגרום לשבת להיות יותר נאהבת בכלל הציבור. בנוסף לכך ישנם קווי מחשבה מוסכמים על שני הצדדים שמפתיעים בהסכמתם, כמו סגירת המסחר בשבת ותחבורה ציבורית בשבת.
מן העבר השני החיסרון הוא חוסר הייצוג של כלל האוכלוסייה, תחומים שכיום דורשים הרבה יותר שיח ומענה מאשר בתקופה שכתבו אותה.

# data[].attributes.headline
חוזקותיה של אמנה זו היא עצם היותה כמרכיב מפשר ומבין את היות 2 ציבורים שונים החיים זה לצד זה בארץ. חולשותיה קשורות בעיני בהיותה רחוקה מלהיות קונצנזוס, והאישים העומדים בראשה (באופן לא מפתיע) לא רק שאינם מוסכים על כל הציבור, אלא אפילו לא "רצויים לרוב אחיהם". 

# data[].attributes.subject
חוזקותיה של אמנה זו היא עצם היותה כמרכיב מפשר ומבין את היות 2 ציבורים שונים החיים זה לצד זה בארץ. חולשותיה קשורות בעיני בהיותה רחוקה מלהיות קונצנזוס, והאישים העומדים בראשה (באופן לא מפתיע) לא רק שאינם מוסכים על כל הציבור, אלא אפילו לא "רצויים לרוב אחיהם". 

# data[].attributes.body
אני הייתי לוקח את השבת במרחב הציבורי, ומשאיר את ענייני הלהט"ב הנפיצים לדור אחר

# data[].attributes.body
אני חושבת שעצם הניסיון ליצור אמנה שכזו הוא יפה אך גם נורא תמים. בתקוופה בה אנו נמצאים בשונה מתקופת קום המדינה ההחלטות הגדולות שנידונות באמנה לא יכולות לעבור בהסכמה בקלות. הביקורת הציבורית ומגוון הדעות והקולות רבים יותר וחזקים יותר. אין אליטה שולטת שיכולה לקבל החלטות בקלות, הכל יותר טעון ורגיש ואנשים מעדיפים לא לשנות כלום מלהיפתח לשינוי שאינם מסכימים עם כל חלקיו אף כי אולי בסה"כ יביא יותר תועלת מנזק.
בכל מקרה לגופה של אמנה אני חושבת שחוזקותיה הן התיחסות מעודכנת לסוגיות חשובות, מציאת פשרות והסכמות יפות בין שני הצדדים, מתן אלטרנטיבה ישימה למציאות המורכבת הקיימת היום. (כמו חוקים דתיים שאינם נאכפים בכלל בכל הארץ..) וכן עיסוק רציני בנושא עם נכונות והקמת גופי מיישמים מעשיים שהגדילו את הסיכוי לשינוי. העובדה ששני אנשים כתבו את האמנה איפשרה להם עבודה יעילה יותר מועדה רבת משתתפים ואולי היא הסיבה שהצליחו להגיע להסכמות כמו אלו שהגיעו אליהם. אבל מצד שני שני כותבי האמנה אינם מייצגים את כל קבוצות האוכלוסייה בארץ, אין ערבים, חרדים ועוד.. וספק אם יש ועדה שתוכל ליצור אמנה מוסכמת יות, אנחנו רואים כמה קשה כבר בכנסת בנושאים מסוג זה..
אני הייתי לוקחת מהאמנה את הכניסה לפרטים של החוקים הדתיים, איפשור יותר חופש דת וחופש מדת במדינה בנושאים מסוימים כמו קבורה, תחבורה ציבורית בשבת ואישור רישון נישואין בכל טקס שיבחר. ויותר דיוק בנושאים כמו הגדרת מיהו יהודי ומיהו בן לעם היהודי בחוק השבות.
אני לא הייתי לוקחת את השינוי של הגדרת זוג להטבי כידועים בציבור, וגם את יצירת רשות הכשרות- לא חושבת שזה יעזור לבעיית הרבנות ואולי עדיף להפריט את נושא הכשרות כמו שקורה בחו"ל.

# data[].attributes.body
אני אהבתי מאוד את האמנה. בכל מה שקשור למגרים ובפרט דתיים וקצת פחות חשוב שיהיה שיח חיובי מתוך הבנה והכלה. כמובן שגם כללים ברורים עוזרים לכל בני האדם להבין מה מותר ומה אסור להם. אני אהבתי שכל האמנה היא בצורה חיובית ולא שלילית.

# data[].attributes.body
אני מאוד מתחבר לאמנת גביזון מדן, והסיבה העיקרית לכך היא שאני חושב שבתשתיתה היא מניחה שלא יתכן לבנות צביון יהודי למדינת ישראל, שלא בהידברות. צביון איננו מעשה כזה או אחר, הוא אווירת חיים שלמה. בכפייה דברים כאלה לא יכולים להיווצר.
מלבד זאת, גם אם היה אפקטיבי לכפות על צביון, עדיין לא הייתי מרגיש בנוח לעשות זאת, שכן בסופו של דבר עומדים כאן אנשים רבים ומוצרים צעדיהם! ביטוי מובהק לחוסר הצדק שבמעשה כזה, יהיה אם המצב יהיה הפוך (ונכון שהוא לא התחולל בשנים האחרונות כל כך, אך הוא יכול להתחולל בכל קונסטלציה פוליטית משתנה שתיווצר), הרי שבמצב כזה אני ארגיש לא רק שצביון המדינה נפגע, אלא גם שאני בתור פרט במדינה נפגע.

לכן אני חושב שבהינתן המאפיינים הסוציולוגיים הקיימים במדינת ישראל כיום, רוחה של אמנת גביזון מדן (רוחה ולא פרטיה בהכרח) היא הסיכוי היחיד ליצור צביון יהודי במדינת ישראל.

# data[].attributes.body
כוחה של האמנה בכך שהיא הגיעה מלמטה, מתוך העם במטרה ליצור יחסים תקינים ומאוזנים בין חלקים שונים בעם. חולשתה שכותביה אינם מייצגים את כלל קצות האוכלוסיה היהודית וזה יכול לגרום לכך שהיא לא תיתקבל בקרב כל האוכלוסיות במדינה. הייתי לוקחת מהאמנה את ההכרה בסוגי הנישואין האחרים (מלבד מונופול הרבנות).

# data[].attributes.headline
כוחה של אמנה זו הוא בהדגשת המאחד על פני המפלג . אולם חסרונה של אמנה זו הוא שציבור שומרי התורה יקשה לקבלה מכיון שהתורה היא אמת צרופה ואין בה מקום לפשרות .בעז"ה יתקיים בנו הפסוק ומלאה הארץ דעה את ה' כמים לים מכסים

# data[].attributes.subject
כוחה של אמנה זו הוא בהדגשת המאחד על פני המפלג . אולם חסרונה של אמנה זו הוא שציבור שומרי התורה יקשה לקבלה מכיון שהתורה היא אמת צרופה ואין בה מקום לפשרות .בעז"ה יתקיים בנו הפסוק ומלאה הארץ דעה את ה' כמים לים מכסים

# data[].attributes.headline
רעות נעמי מור

# data[].attributes.subject
רעות נעמי מור

# data[].attributes.body
כל הרעיון של האמנה הוא ממש מבורך, ומגביר תחושת אחדות ויהדות בעם ובמדינה. אני חושבת שיש קונפליקטים מאוד טעונים שזה גרם לפשרות בהם, שזה נושאים מורכבים ואני לא יודעת מה דעתי... בנוסף, לפעמים אם יש משהו בשיח הציבורי, זה עלול לגרום לאנטי.. וזה חשש/ חסרון

# data[].attributes.body
בעיניי הצעד של כתיבת אמנה זו היא מבורכת אך לא בקלות היא יכולה לשנות את ספרי החוק הישראליים. הנושאים בהם עוסקת האמנה נוגעים בנקודות מחלוקת מרכזיות ומהותיות בעם. מצד אחד האמנה זו חזקה בכך שהיא מביאה 2 צדדים מנוגדים ומוצאת את דרך האמצע ולא נמנעת מלעסוק בנושאים אלו. עם זאת, תמיד יהיה אנשים שלא יסכימו בנושאים הללו ולכן נדרשת מנהיגות חזקה שתוביל לכיוון נכון, דבר שלצערי לא מצליח לקרות כמו בימי עזרא. באופן אישי אני מסכימה עם רוב הנושאים שעלו באמנה כמו למשל סביב הנישואין, שיש לאפשר יותר חופש בעניין יחד עם שקיפות זה אך לא בגירושין שישארו תחת הרבנות וכך למנוע את בעיית הממזרות.

# data[].attributes.body
חזקותיה של אמנת 'גביזון-מדן' זה איחוד עם ישראל באמנה. כיום כאשר יש כל כך הרבה זרמים ופילוג במדינה ובעם חשוב לזכור שצריך להתאמץ להתאחד. העניין הוא שדבר זה קשה במיוחד כאשר אנחנו כלכך לא מסכימים אחד אם השני. בע"ה שנצליח

# data[].attributes.body
הרצון שעומד מאחורי האמנה לייצר אחדות בתוך העם הוא משמעותי וחשוב. יש באמנה עמידה מול מציאות כואבת של חילון מסיבי בקרב העם היהודי ושכחת ה'. עם ישראל הוא עם אחד וזה חשוב, אך פשרנות הלכתית היא לא הפתרון הפשוט להתמודדות עם המצב הכואב הזה. בטח שלא נכון להתייחס על האמנה הזו כמשהו משמח ומעולה, זוהי פשרנות דיעבדית שבמצבנו הנוכחי היא הכי הרבה שניתן לעשות

# data[].attributes.headline
 ידידיה פויכטונגר

# data[].attributes.subject
 ידידיה פויכטונגר

# data[].attributes.body
1. מה הייתרונות והחסרונות של האמנה?

אני חושב שהמאפיין המרכזי של האמנה - שהוא גם הייתרון וגם החסרון שלה, שהיא הוסכמה על ידי שני אנשי רוח, בעלי הסכמה ציבורית יחסית רחבה.

מאפיין נוסף הוא הנסיון לשמור על סטטוס קוו – לא להזיז את הגבינה לאף אחד מהצדדים, לא לעצבן אף אחד. – זהו ייתרון מצד אחד, וחסרון מצד שני – מכיוון שהיא לא מחדשת הרבה.

מאפיין נוסף הוא העמימות של האמנה – ששוב, מהווה ייתרון צד אחד – בכך שהיא לא "מעצבנת" אף אחד, וחסרון מצד שני – עקב חוסר הרלוונטיות שלה

חסרון נוסף של האמנה הוא העבודה שהאנשים שחתמו על האמנה אמנם מקובלים על ידי ציבור מסויים, אך אינם מוסכמים על ציבורים רחבים, אשר אינם מכירים באותן הדמויות, והתנגדו לרוח הפשרנית שנושבת מהפשרה.
2. מה הייתם לוקחים מהאמנה המוצעת ומה לא?

אני חושב שעצם הנסיון להגיע לשיח והסכמה שלא בכפיה מדינית – הליכים "דמוקרטים" כאלה ואחרים הוא מבורך, אבל בנושא הנ"ל הוא מורכב ובעייתי עקב המחויבות שלנו כשומרי מצוות להלכה, והרצון שלנו לראות את המדינה בדגש על רשות הציבור על פי ההלכה.

לדעתי באמנה הנ"ל התוצר אינו שוויוני אלא מוטה לכיוון החליוני, ועיקר הבעיה שחלקים מסויימים בציבור החילני קיבלו רק את הוויתורים ולא מקבלים את ה"מחויבויות"

אני לא אובייקטיבי, ומוכן לקבל רק את הדברים שמתיישרים על פי ההלכה ו\או לא סותרים אותה – הנחת היסוד שמדינת ישראל היא מדינתו של העם היהודי על המשתמע מכך, את ההסכמות על גירושים ע"פ ההלכה, וקבלת השבת כיום מנוחה לאומי.

# data[].attributes.body
לדעתי האמנה מאוד מאחדת את העם הישראלי יהודי במדינת ישראל ומטרתה מאוד חשובה.
הסטטוס קוו מאוד חשוב במדינה שהיא קודם כל יהודית, ואם ביהדות עסקנין אז אין באף דת ובאף אומה דמוקרטיה אמתית כמו הדמוקרטיה שביהדות!

# data[].attributes.headline
כל יוזמה שמטרתה הינה לאחד את העם הינה מבורכת. אם זאת אני שואלת את עצמי אם ניתן להגיע להסכם של כל הקבוצות בעם ע"י אמנת 'גביזון-מדן'. נשאלת השאלה עד כמה ניתן לוותר על האמונה שלנו כדי להגיע לאיחוד העם. בנוסף נראה לי שהבעיות שהאמנה מנסה לפתור פחות בוערות, מפני שנמצאו פתרונות שמאפשרים בינתיים סטטוס קו (למשל, ההתגיירות הרבה יותר קלה בארץ מחוץ לארץ וכו'). 

# data[].attributes.subject
כל יוזמה שמטרתה הינה לאחד את העם הינה מבורכת. אם זאת אני שואלת את עצמי אם ניתן להגיע להסכם של כל הקבוצות בעם ע"י אמנת 'גביזון-מדן'. נשאלת השאלה עד כמה ניתן לוותר על האמונה שלנו כדי להגיע לאיחוד העם. בנוסף נראה לי שהבעיות שהאמנה מנסה לפתור פחות בוערות, מפני שנמצאו פתרונות שמאפשרים בינתיים סטטוס קו (למשל, ההתגיירות הרבה יותר קלה בארץ מחוץ לארץ וכו'). 

# data[].attributes.body
לפי דעתי כל דבר שנוצר מתוך דו-שיח מכובד ותקין ולא מתוך כפייה הוא מבורך. באשר לאמנה המדוברת, לפי דעתי מכיוון שזהו נושא רגיש יש לקבוע לפני שניגשים אליו קווים אדומים שמבחינתנו אותם אנחנו לא עוברים. למרות הרצון הטוב להכיל את הצד השני ולקבל אותו כמות שהוא, לא ניתן לעשות זאת בכל מחיר. אנחנו חיים על פי דרכה של תורה, והתורה קבעה לנו חוקים כיצד עלינו להתנהג ולנו אין את הסמכות לבוא ולכופף כל מיני חוקים כדי שנראה אנשים טובים יותר וחברותיים יותר בעיני אנשים אחרים. לכן אני סבור שיש לקבוע פרמטרים עליהם אנו לא יכולים להתפשר בכל מצב, ומתוך זה לבוא ולדון ולפתח שיח על הדברים.

גם אם יש דברים שלא ברורים לא אנחנו לא יכולים להתפשר עליהם, אפשר לבוא ולדבר עליהם ולהסביר כמו שצריך למה לא ניתן לשנות אותם. בכל מקרה לדעתי שהדברים נעשים מתוך רצון טוב ומתוך שיח פורה וטוב, אין דבר שיכול לעמוד בפני הרצון הטוב שקיים משני הצדדים שרוצים לבוא להסכמות והבנות.

לכן לדעתי כל דבר שנוגד את מה שכתוב בתורה בעיני זו חולשה וכל השאר הוא מבורך.

# data[].attributes.body
באופן כללי האמנה מצויינת ומגיעה לפשרות הוגנות במגוון נושאים בוערים.
עצם השיח והדיון בין המגזרים השונים הוא חשוב אולם אין בה באמנה בלבד כדי לפתור את כל המחלוקות בישראל שהרי 'הדתיים' ו'החילונים' אינם שני צדדי מתרס אלא רצף אנושי של תפיסות שלעולם לא יוכלו להיפתר לחלוטין.

# data[].attributes.headline
עצם הרעיון לנסות לנסח אמנה הוא מבורך אך העובדה שהמסקנות וההצעות המעשיות אינן תואמות  חלק מאוד משמעותי בעם ישראל ( במיוחד בסוגיית הגיור והשבות) מביאה לתוצאה העגומה שזה נשאר בגדר דף נייר ואבן שאין לה הופכין

# data[].attributes.subject
עצם הרעיון לנסות לנסח אמנה הוא מבורך אך העובדה שהמסקנות וההצעות המעשיות אינן תואמות  חלק מאוד משמעותי בעם ישראל ( במיוחד בסוגיית הגיור והשבות) מביאה לתוצאה העגומה שזה נשאר בגדר דף נייר ואבן שאין לה הופכין

# data[].attributes.body
בעייני, החוזקה העיקרית של אמנת גביזון- מדן היא עצם היותה. זוהי הפעם הראשונה מאז קום המדינה שישבו שני אנשים מכובדים מקצוות האוכלוסייה וניסו ליצור חיים משותפים טובים יותר. חולשתה של האמנה היא שהיא אינה מביאה בחשבון את הציבור החרדי והדתי-שמרני, ונראה שהם לא יקבלו את אמנה והנאמר בה. כאדם פרטי לא הייתי משנה את האמנה וכאדם בתפקיד ציבורי הייתי מנסה להגיע להסכמה עם הציבור השמרני בלי לשנות את האמנה כלל