# data[].attributes.headline
למורים-הרחבה על המושג חלוצים

# data[].attributes.subject
למורים-הרחבה על המושג חלוצים

# data[].attributes.headline
משימת בית העלייה הראשונה

# data[].attributes.subject
משימת בית העלייה הראשונה

# data[].attributes.body
1. הכנסו לקישור הנל בו תמצאו אסופת שמות של אנשי ונשות העלייה הראשונה.
בחרו שניים, קראו עליהם בויקיפדיה או בכל אתר אחר וכתבו עליהם סיכום קצר.
2. כיצד תוכלו לאפיין את אנשי העלייה הראשונה?

# data[].attributes.headline
עליה ראשונה. יהושוע 

# data[].attributes.body
עליה ראשונה. יהושוע חנקין גואל אדמות העמק.
חובבי ציון

# data[].attributes.headline
מנחם בגין- דפי מידע ומשימה

# data[].attributes.subject
מנחם בגין- דפי מידע ומשימה

# data[].attributes.body
קיצור תולדות חייו של מנחם בגין ומשימת כתיבה מצורפת

# data[].attributes.attachment_link.title
מנחם בגין תרבות ישראל ה

# data[].attributes.attachment_link.title
חדשות מהעבר - מנחם בגין

# data[].attributes.headline
אוניית אקסודוס-1947 

# data[].attributes.subject
אוניית אקסודוס-1947 

# data[].attributes.body
כרטיסיות עבודה להכנת קומיקס כיתתי

# data[].attributes.headline
קונגרס אוגנדה הכנת עיתון מסקר- דפים ומקורות

# data[].attributes.subject
קונגרס אוגנדה הכנת עיתון מסקר- דפים ומקורות

# data[].attributes.attachment_link.title
קונגרס אוגנדה- תרבות ישראל

# data[].attributes.headline
שירים על ניל"י

# data[].attributes.subject
שירים על ניל"י

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
בית אהרנסון | מוזיאון ניל"י

# data[].attributes.attachment_link.title
שירים - בית אהרנסון | מוזיאון ניל"י

# data[].attributes.attachment_link.description
נשיר גם על יוסף אשר נרדף מכפר לכפר לשווא חיפש מחבוא אחיו הגיפו דלת בפניו ואף כיוונו רובה בסתר אל גבו וכשעלה זקוף על הגרדום אולי הוא ברובה ההוא הרהר

# data[].attributes.headline
טרומפלדור - טקסט על קורות חייו

# data[].attributes.subject
טרומפלדור - טקסט על קורות חייו

# data[].attributes.body
טרו

# data[].attributes.attachment_link.title
מי היה טרומפלדור?

# data[].attributes.attachment_link.description
מה עשה טרומפלדור? יוסף טרומפלדור היה לוחם בצבא הרוסי, שהפך לחלוץ בגליל וחקלאי. הוא גם היה מפקד ונפל בקרב על תל חי, שבה חי ועבד. עוד בטרם הגיע לארץ ישראל, טרומפלדור היה רוסי. הוא התגייס לצבא הרוסי והיה לקצין היהודי הראשון בו. הוא הצטיין כלוחם בקרב במלחמת רוסיה-יפן, אך נפצע קשה ואיבד את ידו השמאלית, ש…

# data[].attributes.headline
חדשות מן העבר

# data[].attributes.subject
חדשות מן העבר

# data[].attributes.body
ניל"י

# data[].attributes.attachment_link.title
חדשות מהעבר- שרה אהרונסון, השלטון העותמאני וארגון ניל"י

# data[].attributes.body
שיעור שלישי – הצעת אוגנדה

1.     מתוך הכרטיסיה  השניה בערכה של מיתרים – נקרא את דברי הרצל לילדים, שבהם הוא מציג את השאלה על אוגנדה.

2.     הכיתה תתחלק לשתי קבוצות וכל קבוצה תצטרך להכין דקה (בדיוק) של נאום שבה ינסו לשכנע את הקונגרס שחייבים לקבל את ההצעה הבריטית לקבל שטח באוגנדה \ אסור בשום אופן לקבל את ההצעה הבריטית ומדינת היהודים חייבת לקום בארץ ישראל בלבד.

3.     הצגת הנאומים והצבעה בכיתה.

4.     סקר – התלמידים ייצאו לברר בבית הספר את השאלה – האם מדינת היהודים חייבת היתה לקום בארץ ישראל או יכלה לקום בכל מקום אחר בעולם ?

5.     בסוף הסקר התלמידים יציגו את התשובות שקיבלו ואפשר לקיים דיון בכיתה.

# data[].attributes.headline
הרצל - קונגרס אוגנדה

# data[].attributes.subject
הרצל - קונגרס אוגנדה

# data[].attributes.headline
הרצל וכל האדונים הנכבדים - 

# data[].attributes.subject
הרצל וכל האדונים הנכבדים - 

# data[].attributes.body
שיר

# data[].attributes.attachment_link.title
הרצל וכל האדונים הנכבדים

# data[].attributes.body
שיעור 1: מי הוא הרצל, חלום וחולם

חדשות מהעבר

# data[].attributes.attachment_link.title
חדשות מהעבר- הרצל, הקונגרס הציוני ותכנית אוגנדה

# data[].attributes.headline
תמונה של גורדון

# data[].attributes.subject
תמונה של גורדון

# data[].attributes.headline
אהרון דוד גורדון - חדשות מן העבר

# data[].attributes.subject
אהרון דוד גורדון - חדשות מן העבר

# data[].attributes.attachment_link.title
חדשות מהעבר: א.ד. גורדון

# data[].attributes.headline
אהרון דוד גורדון

# data[].attributes.subject
אהרון דוד גורדון

# data[].attributes.body
עיקרי רעיונותיו של אד גורדון

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
דמותו של אהרון דויד גורדון מסמלת, אולי יותר מכל את רוחם של פועלי העליה השניה. גורדון היה, מעל לכל דמות מחנכת. יחסו לזולתו, יחסו לחבריו הפועלים (שהיו כולם צעירים ממנו), מקומו ביניהם כמעין אב רוחני והמופת האישי שיצר באורחות חייו האישיים הפכוהו למנהיג אהוב ומשפיע ביניהם. לצד תכונותיו אלו היה גורדון גם הוגה דיעות מעמיק, אף כי השכלתו נשענה על לימוד עצמי.

כחמש שנים לאחר עלייתו לארץ החל גורדון לפרסם את רעיונותיו בכתב, בעיתון 'הפועל הצעיר', שנקרא כשם המפלגה אליה חש קרוב ברוחו. לאחר מותו יצאו לאור חמישה כרכים מכתביו הכוללים מאמרים שאותם פרסם בחייו, כאלו שנמצאו בעזבונו וכן מכתבים שכתב. את השקפת עולמו ניסח גורדון במאמר 'האדם והטבע' , שפורסם אך בחלקו בימי חייו.

להלן נציג בקצרה כמה מעיקרי תורתו של גורדון:

שיבה לטבע
שרשי האדם מצויים בטבע והוא ביסודו חלק אורגני מן הטבע. הקשר בין האדם לטבע מתהווה על-ידי עבודה פיסית, באמצעותה הוא מתפרנס , אך גם מקבל שפע כוחות חומריים ורוחניים.
ככל שהאדם התפתח ו'התקדם' נוצר חיץ גובר והולך בינו לבין הטבע. הלכו ונוצרו שכבות חברתיות שאינן עובדות, ומנותקות מחיי הטבע הבריאים. בקרב אלו פשטו רקבון, שחיתות וניוון שהשפיעו גם על סביבתן החברתית.
לשם תיקון מצב חברתי זה על האדם לחזור לחיי עבודה בחיק הטבע, שיאפשרו לו לחזור ולהתחבר אליו.

עבודה כגאולה אישית ולאומית
העבודה היא הדרך להתחדשותו של האדם והאומה בטבע, והיא העתידה לחולל מהפכה בחייו של העם היהודי.
בשל תנאי גלותו התרחק העם היהודי מן הטבע והתנתק מן העבודה, שקושרת כל יחיד וכל עם בקשר אורגני לאדמתו ותרבותו. אף בעמים אחרים אין כלל האוכלוסיה עובדת אדמה, אך חלקים ניכרים מתוכם משמרים את הקשר הזה בעבודתם. היהודים בגלותם נותקו כליל מעבודת האדמה ובחרו בעסקי תיווך, מסחר וניהול, על-כן עליהם לחזור וליצור מחדש את הקשר הזה עם אדמתם, בארצם.
גורדון האמין כי כשם שהתנועה הציונית הבינה כי אין האומה היהודית יכולה להתקיים ללא טריטוריה משל עצמה ולכן קראה לעם היהודי לחזור לטריטוריה הלאומית וההיסטורית שלו בארץ ישראל, כשם שאומה אינה יכולה להתקיים ללא לשון לאומית ולכן קראה התנועה הציונית לחזרה לשפה העברית - כך אין אומה יכולה להתקיים מבלי שבניה יחזרו לחיי עבודה.
בעבודה הפיסית ראה גורדון זכות ולא קרבן וקבע כי 'מעתה צריך להיות האידיאל הראשי שלנו - עבודה'.

גאולת היחיד -
גורדון לא האמין במהפכות חברתיות , אלא במהפכה שאותה עורך כל יחיד ויחיד בנפשו ובאורחות חייו. הגשמתו של השינוי הכולל תלויה בשינויים העצמיים של היחידים המרכיבים את החברה.

גורדון לא הגדיר עצמו כסוציאליסט. בחייו אף התנגד לסוציאליזם המאורגן משום שראה כיצד גרם לרבים מקרב הנוער היהודי להתכחש ללאומיות היהודית ולציונות. עם זאת דומה כי תפיסתו את מהותו של השינוי החברתי אליו שאף היא שעמדה בבסיס התנגדותו: הסוציאליזם, כך גרס, עוסק בחברה בכללותה ועל כן תולה את תיקונו של האדם בתיקונה של החברה. תורתו של גורדון הניחה כי תיקונו של היחיד הוא שיביא לבסוף לתיקונה של החברה. לפי גורדון, היסוד לכל היחסים בין בני האדם הוא יחסו של האדם אל עצמו, ועל כן לשם יצירתו של שינוי חברתי עמוק לא דרושה תנועה חברתית מקפת, שתנהיג את חבריה לשינויים נרחבים, אלא יש לשאוף לעבודה אישית של כל פרט בחברה כלפי עצמו. השינוי החברתי יווצר באמצעות תהליך איטי של שינוי נפשי פנימי אותו יערכו היחידים בעצמם.

לקריאה נוספת: אתר תנועת העבודה בארץ ישראל

לחלקים נוספים של המאמר:
עליה שניה : מבוא - גורמי משיכה ודחף
עליה שניה : רקע כללי - באירופה ובא"י
עליה שניה : תנועת העבודה בעלייה השניה
עליה שניה : א.ד.גורדון ורעיונות העליה השניה (פריט זה)
עליה שניה : מפלגות הפועלים
עליה שניה : הסתדרויות הפועלים בעלייה השניה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
עלייה שנייה; עליה; עלייה; עלייה 2; מושבות ראשונות; מושבות רשונות; ראשונות; רשונות; מושבות; עליה שניה; גורדון

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אהרון דוד; א.ד. גורדון; אהרון דוד גורדון;

# data[].attributes.attachment_link.title
עליה שניה : א. ד. גורדון ורעיונות העליה השניה

# data[].attributes.attachment_link.description
דמותו של אהרון דויד גורדון מסמלת, אולי יותר מכל את רוחם של פועלי העליה השניה. גורדון היה, מעל לכל דמות מחנכת. יחסו לזולתו, יחסו לחבריו הפועלים (שהיו כולם צעירים ממנו), מקומו ביניהם כמעין אב רוחני והמופת האישי שיצר באורחות חייו האישיים הפכוהו למנהיג אהוב ומשפיע ביניהם.

# data[].attributes.headline
א.ד גורדון - העלייה השנייה

# data[].attributes.subject
א.ד גורדון - העלייה השנייה

# data[].attributes.attachment_link.title
אהרון דוד גורדון

# data[].attributes.body
לוחמת בתנועת המרי העברי נגד השלטון הבריטי.
נספר את הסיפור שלה בעזרת קטע קריאה(מודפס)
וכתבה על מותה מהעיתון בימים ההם

# data[].attributes.body
לך לך , ההליכה אל הארץ המובטחת
שיעור פתיחה

# data[].attributes.headline
שיעור פתיחה 1

# data[].attributes.subject
שיעור פתיחה 1

# data[].attributes.body
על נהרות בבל, הגעגועים לארץ
מדרש תמונה

# data[].attributes.headline
סדנא בנושא חלוציות

# data[].attributes.subject
סדנא בנושא חלוציות

# data[].attributes.attachment_link.title
סדנא בנושא חלוציות

# data[].attributes.headline
המנון הביל"ויים - חושו אחים חושו

# data[].attributes.subject
המנון הביל"ויים - חושו אחים חושו

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
חוּשׁוּ, אַחִים, חוּשׁוּ נָרִימָה פְעָמֵינוּ - טוּשׂוּ, אַחִים, טוּשׂוּ, אֶל אֶרֶץ הוֹרָתֵנוּ! לֹא לָנוּ הַמְּנוּחָה! לֹא לָנוּ הַמַּרְגּוֹעַ! בָּאֶרֶץ הַקְּרוּחָה מִשִּׁלְטוֹן הָאֶזְרוֹעַ... חוּשׁוּ, אַחִים... רֵעַי הֵן בִּי יְהַתֵּלוּ: מַה לְּךָ אֶרֶץ מוֹרָשָׁה? שָׁמָּה הֵן אִיִּים יֵילִילוּ - תּוּר לְךָ אֶרֶץ חֲדָשָׁה! אַל נָא פְתָאִים תִּתְלוֹצָצוּ! אַל נָא בָנִים שְׁוֹכְחֵי אֵם פֶּן בָּכֶם, אוֹי, יִפְרֹצוּ צוֹרְרֵינוּ, צוֹרְרֵי שֵׁם... לֹא לָנוּ הִתְעָרֵב! לֹא לָנוּ הִתְבּוֹלֵל בֵּינוֹת זְאֵבֵי עֶרֶב תּוֹכְכֵי גוֹי מִשְׁתּוֹלֵל. אִמִּי הִיא אַךְ בִּי מַפְצֶרֶת: אָנָּא בְנִי, אַל תַּשְׁלִיכֵנִי! בִּלְתְּךָ אֲנִי, הוֹי, נִשְׁאֶרֶת אֻמְלָלָה, מִי יִתְמְכֵנִי? אַל נָא אִמִּי הַיְּקָרָה, אַל נָא בִּי תִּפְצֹרִי! אֵל יַחֲלִיצֵךְ מִכָּל צָרָה - אוֹתִי נָא אַל תַּעֲצֹרִי! אֵל אֶחָד דִּגְלֵנוּ, בִּימִינֵנוּ תּוֹרַת חַיִּים. נָרִימָה נָא רַגְלֵינוּ - נַעֲלֶה נָא יְרוּשָׁלַיִם. אַךְ כַּלָּתִי לֹא בִּי גּוֹעֶרֶת, בְּלִבִּי תַּזִּיל אֹמֶץ רוּחַ: 'שְׁכָחֵנִי, דּוֹד!', לִי אוֹמֶרֶת, 'בְּרַח לְךָ, עַד שֶׁהַיּוֹם יָפוּחַ'. הִנֵּה אֵלֶיךָ תּוֹאֶבֶת שָׁם אֲהוּבָתְךָ הַשְּׁנִיָּה, גַּם אֲנִי אוֹתָהּ אוֹהֶבֶת - בַּת עַמִּי שָׁם הָעֲנִיָּה. אֵלֶיהָ, לִזְרוֹעוֹתֶיהָ, מַהֲרוּ אַחִים מַהֵרוּ. מְחוּ דִּמְעָה מֵעֵינֶיהָ, מִיגוֹן רוּחָהּ טַהֵרוּ! הֵן שָׁמָּה עֵבֶר לַגַּלִּים, הָעֲנוּגָה הִיא יוֹשֶׁבֶת. פָּנֶיהָ, הָהּ, מַה דַּלִּים, עֵינֶיהָ אֵשׁ צוֹרֶבֶת! נַפְשָׁהּ אַךְ עוֹרֶגֶת, עֵינָהּ אַךְ בִּי צוֹפִיָּה. הֲבָנֶיהָ הִיא נוֹהֶגֶת שָׁמָּה שָׁמָּה, הָאֳנִיָּה? שְׂאוּ נֵס צִיּוֹנָה אֶל עִירֵנוּ הַחֲמוּדָה כְּעַל כַּנְפֵי יוֹנָה נַעֲלֶה הָרֵי יְהוּדָה! חושו אחים חושו נרימה פעמינו טושו אחים טושו אל ארץ הורתנו לוא לנו המנוחה לוא לנו המרגוע בארץ הקרוחה משלטון האזרוע חושו אחים רעי הן בי יהתלו מה לך ארץ מורשה שמה הן איים יילילו תור לך ארץ חדשה אל נא פתאים תתלוצצו אל נא בנים שוכחי אם פן בכם אוי יפרוצו צוררינו צוררי שם לוא לנו התערב לוא לנו התבולל בינות זאבי ערב תוככי גוי משתולל אימי היא אך בי מפצרת אנא בני אל תשליכני בלתך אני הוי נשארת אומללה מי יתמכני אל נא אימי היקרה אל נא בי תפצורי אל יחליצך מיכל צרה אותי נא אל תעצורי אל אחד דגלנו בימיננו תורת חיים נרימה נא רגלינו נעלה נא ירושליים אך כלתי לוא בי גוערת בליבי תזיל אומץ רוח 'שכחני דוד' לי אומרת 'ברח לך עד שהיום יפוח' הינה אליך תואבת שם אהובתך השניה גם אני אותה אוהבת בת עמי שם העניה אליה לזרועותיה מהרו אחים מהרו מחו דמעה מעיניה מיגון רוחה טהרו הן שמה עבר לגלים הענוגה היא יושבת פניה הה מה דלים עיניה אש צורבת נפשה אך עורגת עינה אך בי צופיה הבניה היא נוהגת שמה שמה האנייה שאו נס ציונה אל עירנו החמודה כעל כנפי יונה נעלה הרי יהודה

מילים: יחיאל מיכל פינס
לחן: דבורין ינקו
הלחנה: 1860

חוּשׁוּ, אַחִים...

פרטים נוספים

ביצוע: מקהלת סמינר לווינסקי
עיבוד: יצחק אדל
שנת הקלטה: 1954

ניצוח: יצחק אדל

ביצוע: זמרשת, משתתפי האירוע
שנת הקלטה: 2007
מקור: אתר זֶמֶרֶשֶׁת

מתוך אירוע זמרשת מס' 2
מועצה מקומית אזור, 13.12.07
גיטרה והובלת שירה: נגה אשד
הוקלט במכשיר הקלטה ביתי

ביצוע: ילדי כפר-עציון
שנת הקלטה: 2008
מקור: אתר זֶמֶרֶשֶׁת

על ההקלטה בכפר עציון ניתן לקרוא ברשומה הזו שהתפרסמה תחת פינת החינוך.

משירי העלייה הראשונה. על-פי אליהו הכהן, זהו "שיר הזמר העברי הראשון ביישוב החדש בארץ". מילות השיר הן תרגום (בשינויים קלים) של השיר הרוסי Мы дружно на врагов ("אנו יחד כנגד האוייבים"), שהוא עצמו תרגום נאמן למקור של ההמנון הסלובני הישן Naprej zastava Slave ("קדימה דגל התהילה").

על-פי אליהו הכהן:

יחיאל מיכל פינס חיבר את השיר בשנת 1883/1882 בירושלים, מקום מגוריו. כשנה לאחר מכן נוסדה גדרה (1884), כאשר פינס היה הרוח החיה מאחורי רכישת אדמותיה והיה פטרון הביל"ויים שעלו להתיישב שם. כאות תודה של המתיישבים הפך השיר מעין 'המנון המושבה', או לפחות 'שיר המושבה'.

על השיר ונסיבות כתיבתו קראו בהרחבה את מאמרו של אליהו הכהן בבלוג עונג-שבת של פרופ' דוד אסף(מאמר בן שלושה חלקים). בעקבות מאמר זה, ראו את השיר גם בלחן נובקובסקי ו בלחן ארליך.

בעיתון "המליץ" מיום 21.11.1898 מתואר ביקורו של הרצל במושבה רחובות. מתוך התיאור (הכתיב כבמקור):

בלכתו נהרו אחריו כמעט כל בני המושבה מבית לבית גם הילדים לא חסרו, וההתלהבות היתה רבה מאד. כעבור שעה כבר עמדה המרכבה אצל בית ה' לוין-אפשטין. ברגע אחד נקבצו באו הצעירים על סוסיהם, וכל אנשי המושבה הגדולים עם הקטנים עמדו סביב למרכבה, אשר ישב בה הד"ר הירצל וחבריו. עוד הפעם נשמעו קריאות הידד שונות מכל עברים, וכאשר משה המרכבה החלו הרוכבים ואחריהם כל בני המושבה, אשר הלכו אחריהם, לשיר שיר עברי: "חושו אחים חושו" וכו'. עד אשר נעלמה המרכבה, ואחריה הרוכבים הצעירים, עמדו כל בני המושבה בעינים נטויות אל עבר הדרך, אשר הלכה שמה, ויהיו כחולמים מבלי דעת נפשם מרב התרגשות. מי שלא ראה את המושבה רחובות ביום ההוא ולמחרתו לא ראה התלהבות אמתית מעולם. (תודה לגולש מיכה כרמון על איתור הקטע בעיתון)

נחומי הרציון מביא את דבריו של הביל"ויִי מנשה מאירוביץ' מתוך "בימי ביל"ו", הוצאת קק"ל וראובן מס, 1942:

שיר העבודה העברי הראשון, שהושר על-ידי הביל"ויים, חובר על-ידי ידידם היקר ומגינם, ר' יחיאל מיכל פינס... ואלה תולדותיו:

באחד מימי חג הפסח, הראשון לבואנו ארצה [עפ"י אליהו הכהן זה היה פסח תרמ"ג, 1883], עלינו ברגל לירושלים ונתקבלנו בסבר פנים יפות ע"י ר' יחיאל מיכל פינס, שביתו היה פתוח לרווחה לפני הביל"ויים. כטוב ליבנו ביין שרנו את שירינו הרוסיים, ביניהם את השיר שהיה שגור בפי הרבולוציונרים הצעירים בימים ההם "מִי דְרוּזְ'נוֹ נָא וְרָגוֹב פּוֹסְפֶּשִׁים" ("נחיש לקראת אויב"). קם בעל הבית [ר' יחיאל מיכל פינס] ממקומו והתחיל מתרגם את השיר לעברית, כחיקוי לשיר המקורי [למעשה זה לא היה תרגום אלא חיבור מחדש, מקורי בעברית, תוך היצמדות ללחן ולמקצב הרוסיים, חיבור מלים שְׁווה-קֶצֶב, אֶקְווי-ריתְמי בלע"ז - נ"ה] מתוך התאמת המלים ללחן הרוסי: "חושו אחים חושו" וכו'... כך נוצר שיר העם הראשון בארצנו, לא הוד לו ולא הדר... אבל לנו, הביל"ויים, היה יקר מאוד והושר בפינו בכל מסיבה וחגיגה עד היום הזה.

שנים רבות לא היה ידוע מקור המנגינה של השיר. בסוף מרץ 2017 גילה ישקה בן-כנען באנציקלופדיה רוסית משנת 1900 את שמו של השיר הסלובני המקורי שממנו נעשה התרגום לרוסית. על סמך השם המקורי איתר ישקה גם את התווים. הוא מספר:

השיר הרוסי מאוזכר לראשונה במקורות הרוסיים באוגוסט 1871. השיר היה מאוד פופולרי ברוסיה והושר ברחבי המדינה במסגרות שונות. בין אלה ששרו את השיר היו גולים פוליטיים בסיביר ביניהם מרקס ואנגלס.

האזינו לשיר הסלובני בביצוע מקהלת גברים.

מעיר אלי סט:

את המילים של ההמנון הסלובני חיבר סימון ינקו (1869-1835) ב-1860 כביטוי לשאיפות העצמאות של סלובניה באותה תקופה שבה הייתה חלק מהממלכה האוסטרו-הונגרית. השיר הולחן באותה שנה ע"י בן-דודו דאבורין ינקו, אומץ כשיר לכת פטריוטי ע"י העמים הסלאביים שיצרו לימים את יוגוסלביה וכשהוקמה היה השיר להמנונה. (ר' להלן צילום עיתון ובו ההדפסה הראשונה של השיר)

השיר העברי הוא תרגום של השיר הרוסי Мы дружно на врагов ("אנחנו ביחד מול האויבים"), אך לא תרגום מדויק. מבחינה מבנית בשני השירים הבית הראשון הוא גם הפזמון. מבחינה תוכנית בשני השירים קיימת החישה אל ארץ אבותינו = ארץ מולדתנו שאומצה מהבית הראשון של השיר הרוסי (שם זו חישה למען המולדת), עוד יותר בולט הדמיון התוכני בין הבית הרביעי בשיר העברי לבין הבית השני בשיר הרוסי: בשניהם מפצירה האם בבנה שלא יעזבנה ובבית החמישי בשיר העברי - כמו בבית השלישי בשיר הרוסי - הבן לא נעתר לבקשת אמו ומבטיח לה שהאל יעזור לה. הביטוי "חושו אחים" הוא תרגום מדויק של На бой, друзья, спешим ("לקרב, רֵעים, אנו חשים").

מעיר המוזיקולוג ד"ר יוסף גולדנברג:

ללחן שלושה חלקים שונים, דבר שאינו ברור כלל מההדפסות של הטקסט לבדו בעברית. אלמלא התמיכה הטקסטואלית היה קשה להיות בטוח שהלחן הסלובני הוא אכן מקור הלחן של "חושו אחים חושו", אבל כשיודעים שזה שיר המקור, ברור שגם הלחן הוא מקור הלחן שהתקבל בעברית.

חלק ראשון [חושו אחים חושו]: האתחלתא שונה אבל המבנה דומה מאוד והצלילים העיקריים זהים ובאותם מקומות; חלק שני [לא לנו המנוחה]: הדמיון קטן יותר, אבל בנקודה המכריעה בסוף החלק יש רגע לא שגרתי שמשותף בדיוק בנוסח העברי והסלובני; חלק שלישי [רעיי בי יהתלו]: דמיון קלוש מאוד ודחוק מאוד. במקור זהו חלק "טריו" כלומר חלק אמצעי מנוגד שאחריו יש לחזור על כל שאר המנגינה [חלק ראשון + שני]. החלק השלישי פחות קליט ונראה שהוא השתבש יותר מאשר שמישהו הלחין חלק חלופי. בהדפסה של הלחן לשיר העברי בספר השירים של אידלזון כרך ראשון [תרע"ב], נוסח הלחן הוא כבר כמעט לגמרי בדיוק כמו בהקלטות מאוחרות בעברית. אם וכאשר יימצאו תווים או הקלטה של השיר בגרסתו הרוסית, יהיה אפשר לדעת מה השתנה בדרך מסלובנית לרוסית ומה בדרך מרוסית לעברית.

לקריוקי של השיר הסלובני (בשפת המקור) לחץ כאן
עוד לאותו לחן: לחנים נוספים לשיר:

כל מידע נוסף אודות השיר, כולל הערות, סיפורים, צילומים - יתקבל בברכה לכתובת evyatar@zemereshet.co.il.

מספר המעבד אהרן שפי: "השירים של אז הושרו אצלנו, כמו בכל בית (אחותי וחברותיה שרו "פה בארץ חמדה תבוא", בלי לבדוק מקורות. גם ב"חושו" ו"טושו" היו הרבה סימני שאלה). אני מקדיש את העיבודים הללו לזכרו של חבר יקר, רן אלדמע ז"ל [2016-1926], שיחדיו פעלנו להרבות שמחה בקרב תושבי גבעתיים וילדיה. שיפצתי את העיבודים מתוך כוונה שיהיו משומרים כיאות. העיבוד הוא ברוח האורקסטרה של ראשון לציון, שבוודאי הרבתה לנגן את 'חושו אחים חושו'."

הערה: העיבוד הוא הדגמת מחשב שהועברה אלינו בפורמט midi והומרה לפורמט mp3 לצורך האזנה נוחה באתר. לפרטים נוספים ניתן לפנות לאהרן שפי בכתובת ashefi@012.net.il.

מילות השיר בעתון "סלובנסקי גלאסניק" מיום 1.12.1860

תווי השיר הסלובני Naprej zastava slave (קדימה הדגל המהולל).

תודה לישקה בן כנען על איתור התווים ומסירתם.

תוי השיר הסלובני בנוסח חד-קולי.

© זכויות היוצרים שמורות לזֶמֶרֶשֶׁת ו/או למחברים ו/או לאקו"ם

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מוזיקה ישראלית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שירים עבריים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
זמר עברי מוקדם

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
נתיבה בן-יהודה

# data[].attributes.attachment_link.title
חושו אחים חושו - זמרשת - זמר עברי מוקדם

# data[].attributes.headline
ערש הולדת דגל הלאום

# data[].attributes.subject
ערש הולדת דגל הלאום

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מוזאונים בישראל - הפורטל הלאומי

# data[].attributes.attachment_link.title
תרבות מספרת | ראשון לציון, ערש הולדת דגל הלאום

# data[].attributes.headline
הסכם השלום עם מצריים

# data[].attributes.subject
הסכם השלום עם מצריים

# data[].attributes.headline
הליכה לקיסרי

# data[].attributes.subject
הליכה לקיסרי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מוזיקה ישראלית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מוסיקה ישראלית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
חוה אלברשטיין

# data[].attributes.attachment_link.title
חוה אלברשטיין - הליכה לקיסריה (אלי)

# data[].attributes.attachment_link.description
מתוך האלבום : "חוה אלברשטיין והפלטינה". מילים: חנה סנש לחן: דוד זהבי אֵלִי, אֵלִי שֶׁלֹּא יִגָּמֵר לְעוֹלָם הַחוֹל וְהַיָּם, רִשְׁרוּשׁ שֶׁל הַמַּיִם, בְּרַק הַשָּׁמַיִם, תְּפִלַּת הָאָדָם.

# data[].attributes.headline
היישוב היהודי בשואה

# data[].attributes.subject
היישוב היהודי בשואה

# data[].attributes.attachment_link.title
היישוב היהודי בשואה

# data[].attributes.headline
היישוב היהודי בשואה

# data[].attributes.subject
היישוב היהודי בשואה

# data[].attributes.attachment_link.title
היישוב היהודי בשואה2

# data[].attributes.headline
הכל אנשים - על חנה סנש

# data[].attributes.subject
הכל אנשים - על חנה סנש

# data[].attributes.body
צריך לראות לפני שמקרינים

# data[].attributes.attachment_link.title
הכל אנשים - חנה סנש

# data[].attributes.headline
סיפור חייה של חנה סנש בתמונו

# data[].attributes.subject
סיפור חייה של חנה סנש בתמונו

# data[].attributes.attachment_link.title
סיפור חייה של חנה סנש בתמונות

# data[].attributes.headline
חנה סנש - תמונה

# data[].attributes.subject
חנה סנש - תמונה

# data[].attributes.headline
חנה סנש - שירים

# data[].attributes.subject
חנה סנש - שירים

# data[].attributes.attachment_link.title
העמותה להנצחת שליחותה ומורשתה של חנה סנש

# data[].attributes.attachment_link.description
העמותה להנצחת שליחותה ומורשתה של חנה סנש

# data[].attributes.headline
חנה סנש - היישוב היהודי בארץ בזמן השואה

# data[].attributes.subject
חנה סנש - היישוב היהודי בארץ בזמן השואה

# data[].attributes.body
היומן של חנה סנש

# data[].attributes.attachment_link.title
פרקי יומן / חנה סנש

# data[].attributes.headline
החשיבות של תיאטרון ותרבות - הבימה

# data[].attributes.subject
החשיבות של תיאטרון ותרבות - הבימה

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
תיאטרון הבימה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
" 'הבימה' אינו מוסד אמנותי בלבד. הוא אבן יסוד בתחיית השפה והתרבות העברית ובעיצוב תרבות החיים בישראל "

דברי א.ב. יהושע, עמוס עוז, דויד גרוסמן ויהושוע סובול במכתבם לשר החינוך מיום 27/04/2005.

כל ערב, כאשר עולה המסך בתיאטרון הלאומי 'הבימה', חלום אשר החל דרכו בשנת 1913 במוסקבה והתבסס בת"א, מחיה עצמו מחדש ומשלהב את קהל צופיו. כמיטב המסורת של מייסדיו האגדיים, חנה רובינא ואהרון מסקין, 'הבימה' עודו מסור לקידום תיאטרון יוצא דופן - ליצירה ולטיפוח דור חדש של שחקנים מובילים ואנשי תיאטרון מקצועיים.

'הבימה' משקף את הלך הרוח הישראלית מאז הקמתו ומחויב לקידום והנצחת השפה והתרבות העבריים, שימור הזיכרון הלאומי ועיצוב זהות המדינה, באמצעות הצגות, אירועים מיוחדים וימי תיאטרון ברחבי הארץ ובפרט בקרב הנוער הישראלי והפריפריה, אשר מעטים מהם זוכים, אם בכלל, לצפות בתיאטרון מקצועי.

קידום נושאים בעלי חשיבות לאומית

הצגות 'הבימה' מטפלות בשאלות הנוגעות למלחמה ולשלום; מתעמתות עם היחסים הערבים-ישראלים; מתמקדות במתחים בין דתיים לחילוניים ובין עולים וצברים; בוחנות את מעמד האישה; חוקרות את הדינאמיקה ביחסים הבין-דוריים; מעלות שאלות בנוגע לשחיתות ובירוקרטיה; בוחנות נושאים יהודיים ואת ההיסטוריה היהודית; מתארות את החיים בצל השואה; ודנות בהיסטוריה והחברה הישראלית, בכללן גם את חייהם של העובדים הזרים בישראל. השאיפות והבעיות המאפיינות את ישראל מטופלות גם הן באמצעות מחזות קלאסיים המעובדים מחדש כך שיהיו רלוונטיים לסוגיות ישראליות: החל מ"יוליוס קיסר" של שיקספיר, עבור ב"רביזור" של גוגול וכלה ב"אנטיגונה" של סופוקלס.

רב שיח עם ציבורים שונים

התיאטרון מקיים שיתוף פעולה מתמשך עם קהלים מגוונים, באמצעות פעילויות שונות הממומנות ע"י ארגון ידידי 'הבימה', הכוללות:

ימי תיאטרון מרגשים לנוער - הצעירים מגיעים בהסעות לתיאטרון, ושם משתתפים בדיון לפני ההצגה, מתנסים באלתור, לומדים משחק, בימוי ואביזרים, מסיירים מאחורי הקלעים, שם הם גם לומדים על ההיסטוריה העשירה של התיאטרון.
ימי תרבות יום א' לחיילים.
סדנאות תיאטרון שבועיות במשך כל השנה לתלמידי חטיבות הביניים.
פרסים שנתיים המוענקים לאנשי המקצוע בתיאטרון אשר מצטיינים בעבודתם.
'הבימה' מקיים הצגות בכל רחבי הארץ, ונותן לקהל הישראלי, מכל מקום ובכל גיל, הזדמנות להשתתף בימי תיאטרון - יהודים וערבים, חילונים ודתיים, צעירים ומבוגרים ממרכז הארץ ועד הפריפריה; צברים ועולים חדשים.

שבחים מצד הקהל והמבקרים

'הבימה' משך בימאים ידועים רבים. ביניהם: טיירון גאטרי, הרולד קלורמן, אנדז'י ויידה, ג'וסף צ'ייקין, סטיבן ברקוף, לי שטרסברג, יורי לובימוב, ג'רום סבארי, ויוליוס גלנר.

התיאטרון ייצג את ישראל בפסטיבלי תיאטרון גדולים כגון פסטיבל שטוטגרט (1980); פסטיבל קוויבק (1986); פסטיבל ברלין; פסטיבל גולדוני בונציה/רומא (1993); ופסטיבל איבסן באוסלו (1996), במסגרתו כתב היומון הנורבגי "דאגבלאדט" על ההצגה "הרוחות" של 'הבימה': "חיפוש אחר דרכים חדשות ומסעירות לשלב אסתטיקה גבוהה עם ביקורת חברתית נוקבת..." בעקבות ההצטרפות לאיחוד תיאטראות אירופה, התיאטרון יוצא עם הצגותיו למסעות באירופה. הסנונית הראשונה הייתה המסע המוצלח של "מלחמה", שזכה לביקורות מהללות. ביקורת שהתפרסמה בעיתון האיטלקי רב התפוצה "לה סטמפה": " ההצגה מדהימה ומותירה את הקהל פעור פה".

הפקות 'הבימה' זכו לשבחים יוצאי דופן ברחבי העולם ולתמיכתו של הציבור הישראלי הבוחר בו שוב ושוב כתיאטרון המוביל בישראל. שחקניו, מלחיניו, הבימאים ומעצבי התפאורה זכו בפרסים רבים, ביניהם פרס ישראל.

טיפוח הדור הבא של אנשי תיאטרון

התיאטרון מספק בית ליצירה וחממה לאמנות עבור מחזאים, בימאים,שחקנים ומעצבים, בו יוכלו לפתח את כישרונם, להתנסות ולהתפתח. הלהקה הצעירה, שנוסדה לפני 12 שנים, ע"י המנהל האמנותי אילן רונן, מעלה את הצגותיה בארץ ואף יצאה לחו"ל עם ההצגה "מעגל הגיר הקווקזי".

בתיאטרון עובדים 300 שחקנים, אנשי במה, צוות טכני ומנהלה - כרבע מהם עולים חדשים מרוסיה.

'הבימה' נושא עיניים לעתיד - מצוינות יחד עם תרומה לחברה

בעודו מביט לעתיד וממשכנו המרשים והחדש, תיאטרון 'הבימה':
ירחיב ויעמיק את מחויבותו לתרבות הישראלית ולשפה העברית, לטיפול בשלל נושאים חברתיים ולקידום וחיזוק הדיאלוג בקרב הקהל הישראלי על כל גווניו.

יחזק קשריו עם יהודים וישראלים בחו"ל, יציג ויכיר להם את התיאטרון הישראלי העכשווי הטוב ביותר, במסגרת סדרת הופעות מיוחדות לרגל חגיגות ה-60 להקמת מדינת ישראל.

יחרוט על דגלו קידום מצוינות בתיאטרון - ע"י הקמת בית ספר חדש אשר ייצור ויטפח דור חדש של שחקנים ומחזאים מובילים וינציח את מסורתם של מייסדי התיאטרון, שסחפו אחריהם דור שלם של אנשי תיאטרון.

יחדש את מחויבותו לאזורי הפריפריה בישראל, ויקדיש את תקופת השיפוץ בת השנתיים כדי לערוך סיורים בארץ ולהופיע בפני קהלים, שרבים מהם אינם מכירים את מקצועות התיאטרון - מפני שאין ידם משגת, בשל מחסור באולמות מתאימים ביישוביהם, או עקב היעדר מסורת בתחום התיאטרון. ינציח את תפקידו כראי לסכסוך הישראלי פלסטיני וכזירה לדיאלוג בין יהודים לערבים, בהתבסס על עבודה משותפת אשר תדגיש את קווי הדמיון ולא את השוני.

יפעל להנצחת אנשי במה מובילים ולהענקת תארים בינ"ל, מתוך שאיפה להשריש מצוינות מקצועית.

ימשיך לקחת חלק בפרויקטים שיתופיים עם מוסדות וגופים כגון החוג לתיאטרון באוניברסיטת ת"א, בקידום דרמה ישראלית מקורית וביצירת במה לרב שיח אקדמי וציבורי בנושאים מגוונים הנוגעים לאומנויות הבמה.

קידום אמנות התיאטרון בישראל

התיאטרון הלאומי הבימה עובד לקידום אמנות התיאטרון בישראל במגוון דרכים: מגוון ההצגות אותן מעלה התיאטרון מציגות לא רק במשכן הבימה בתל אביב אלא בהיכלי תרבות מדן ועד אילת, ובכך מקדמים את הבאת התיאטרון לפריפריה. כמו כן, מקיים התיאטרון הלאומי הבימה פסטיבלים רבים המבקשים לקדם את התרבויות השונות המהוות את הפסיפס הישראלי - כמו הלאדינו והסיגדיאדה - וכמו כן פסטיבל בינלאומי המבקש לארח בישראל תיאטרון מכל רחבי העולם. על כל אלו, מוסיף התיאטרון ומקיים פעילויות לקהל הרחב, כמו סיורים מאחורי הקלעים הנותנים לקהל הבנה על דרך פעולתו של התיאטרון ועל כל האלמנטים הכרוכים בהעלאת הצגה, וכמו כן חוג תיאטרון לנוער, המסייע בבניית הדור הבא של התיאטרון הישראלי.
כל ההכנסות ממכירות הכרטיסים למגוון ההצגות והפעילויות בתיאטרון הבימה מסייעות באופן זה ובעוד דרכים רבות לקידום התיאטרון והתרבות במדינת ישראל, ובכך ממלא את ייעודו כתיאטרון הלאומי של מדינת ישראל.

גישה אוניברסלית

תרגום סימולטני להצגות

כתוביות ואוזניות עבור כבדי השמיעה

אמצעי ראייה עבור לקויי הראייה

כרטיסים מוזלים לגימלאים

למידע נוסף על תיאטרון הבימה לחצו כאן >>

# data[].attributes.attachment_link.title
הבימה: תעודת זהות - תיאטרון הבימה

# data[].attributes.attachment_link.description
" 'הבימה' אינו מוסד אמנותי בלבד. הוא אבן יסוד בתחיית השפה והתרבות העברית ובעיצוב תרבות החיים בישראל " דברי א.ב. יהושע, עמוס עוז, דויד גרוסמן ויהושוע סובול במכתבם לשר החינוך מיום 27/04/2005. כל ערב, כאשר עולה המסך בתיאטרון הלאומי 'הבימה', חלום אשר החל דרכו בשנת 1913 במוסקבה והתבסס בת"א, מחיה עצמו מחדש ומשלהב את קהל ...

# data[].attributes.headline
הבימה - היסטוריה (מידע)

# data[].attributes.subject
הבימה - היסטוריה (מידע)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
תיאטרון הבימה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לאחר מהפכת פברואר 1917 ובעקבות פריחת התנועה הציונית והיחס הליברלי של הממשלה הזמנית במוסקבה פנה נחום צמח וביקש אישור מהשלטונות לייסד אגודה עברית בשם "התיאטרון העברי - הבימה". ללא אישור זה, לא היה התיאטרון יכול לפעול באופן גלוי וחוקי. בכתב הרישיון שנכתב על ידי ראש עיריית מוסקבה, נכתב: "בזה ניתנת הרשות לאזרח נחום לזרוביץ' צמח לפתוח תיאטרון בשפת עבר שיקרא בשם "הבימה".

עם מתן הרישיון, הוקמה האגודה בחתימתם של נחום צמח, מנחם גנסין וחנה רובינא באוקטובר 1917.

פרק שני

ב-8 באוקטובר 1918 ,הופיעו בפעם הראשונה ב"נשף בראשית" שהיה מורכב מארבעת המערכונים: "האחות הבכירה", "השריפה", "החמה החמה", "פגע רע". סטניסלבסקי נכח בהצגה והיה שבע רצון. הוא אמר כי כוחה האמנותי של הלהקה מתגבר על מחיצות הלשון. גם הביקורת קיבלה את ההופעה באהדה. הקהל היהודי במוסקבה היה נרגש, העובדה נקבעה - התיאטרון העברי קיים.

פרק שלישי

הצגת "היהודי הנצחי" - הבכורה הייתה בדצמבר 1919 וההצלחה עלתה על המשוער. התיאטרון לא היה מופע אמנותי בלבד, אלא סימל את התעוררות העברית והציונות.

פרק רביעי

הצגת "הדיבוק" - מחברו של המחזה "הדיבוק" הוא ש. אנסקי, סופר וחוקר פולקלור יהודי. חיים נחמן ביאליק תרגם את המחזה לעברית והלל זלוטופולסקי, מעשירי מוסקבה, קנה את המחזה בשביל "הבימה". וכטאנגוב הפך את המחזה ליצירת תיאטרון גדולה, מעוצבת בכלים אמנותיים חדשים שהעניקה חוויה עמוקה לצופים. חנה רובינא בתפקיד לאה זעזעה בקולה ובמשחקה וכך גם שאר השחקנים. נתן אלטמן, מהציירים המודרניים של ימי המהפכה בנה להצגה תפאורה. הקומפוזיטור יואל אנגל עיבד ל"הדיבוק" מוסיקה חסידית עממית. הסיפור, המשחק, המוסיקה, הריקודים, העיצוב הדרמטי והאמנותי, יצרו שיא תיאטרוני. שנתיים עבד וכטאנגוב על "הדיבוק" יומם ולילה. ב-31 בינואר 1922 ,נערכה הצגת הבכורה וזכתה להצלחה עצומה. ה"הדיבוק" היה ההישג הגדול של "הבימה". "הדיבוק" היה גם לאחת ההצגות החשובות של התיאטרון המודרני בעולם בשנות העשרים. מ-1922 ועד סוף שנות ה-90, הועלתה הצגת "הדיבוק" ב"הבימה" בגרסאות שונות כ-1,300 פעמים. לפני עזיבת "הבימה" את מוסקבה, הוצג "הגולם" מאת ליוויק בהשתתפות אהרון מסקין ויהושע ברטונוב.

פרק חמישי

ב - 1926 עזבה "הבימה" את מוסקבה לבלי שוב ויצאה למסע הופעות באירופה שבסופו הגיעה בראשית 1927 לניו יורק.

פרק שישי

בחודש יוני 1927 התפלגה הלהקה. רוב השחקנים החליטו לעלות לארץ ישראל. נחום צמח וקבוצת שחקנים נשארו בארצות הברית. במרץ 1928 הגיעו שחקני "הבימה" לארץ ישראל. השחקנים החליטו על דרך ניהול חדשה - שוויון לכל. התיאטרון היה לקולקטיב שכל חבריו בעלים ומנהלים של התיאטרון וקובעים את דרכו. ההצגה הראשונה של הבימה שהועלתה בארץ ישראל היא "האוצר" מאת שלום עליכם בבימוי אלכסנדר דיקי. בשנת 1930 העלה הבימה לראשונה מחזה של ויליאם שייקספיר, "הלילה ה-12". ההצגה הופקה והועלתה בברלין.

פרק שביעי

חברי התיאטרון שהפך לקולקטיב, החליטו כי גם הבמאים צריכים לבוא מתוכם. הם קראו לכך "הרג'יסורה הפנימית". השחקנים צבי פרידלנד וברוך צ'מרינסקי, הפכו מעתה לבמאים היחידים כמעט של התיאטרון במשך כעשרים שנה. צ'מרינסקי ביים עשרים הצגות עד שנפטר ב-1947 ופרידלנד ביים כ-50 הצגות. בשנת 1942 הועלתה לראשונה הצגה שתיארה את החיים החדשים המתהווים בארץ ישראל בשנות ההתיישבות והמאבק, ההצגה "האדמה הזאת" מאת אהרון אשמן, בבימויו של צ'מרינסקי. בשנת 1943 הועלתה הצגת "טוביה החולב" בהשתתפות יהושע ברטונוב וחנה רובינא. ההצגה הוצגה למעלה מ-200 פעמים בכל רחבי הארץ. בשנת 1947 הגיע הבמאי טיירון גאטרי לביים את "אדיפוס המלך" מאת סופוקלס.

פרק שמיני

בשנת 1946, נכנס התיאטרון לביתו החדש לאחר עשר שנות בנייה.

פרק תשיעי

משנות החמישים נפתחו השערים לבמאים מחו"ל והועלו מחזות ממיטב המחזאות העולמית. היי קיילוס האמריקאי ביים בהצלחה רבה מאוד את "מראה מעל הגשר" מאת ארתור מילר, "אנה קריסטי" מאת יוג'ין אוניל, "מסע ארוך אל תוך הלילה" מאת יוג'ן אוניל, "הבט אחורה בזעם" מאת ג'ון אוסבורן ו"מי מפחד מוירג'יניה וולף" מאת אדוארד אלבי.

פרק עשירי

הועלו בהצלחה רבה גם "אמא קוראז' וילדיה" מאת ברכט, "זעקי ארץ אהובה" מאת אנדרסון, "פר גינט" מאת איבסן בבימוים של לאופולד לינדברג, סנדרו מלמקוויסט ויוליוס גלנר ולהצלחה יוצאת דופן זכה "בית התה של ירח אוגוסט" מאת ג'ון פטריק.

פרק אחד עשר

בשנות החמישים החלו להציג מחזות של סופרים ישראליים, ששמם עלה באותם ימים: משה שמיר, אהרון מגד, אפרים קישון. נסים אלוני העלה את מחזהו הראשון "אכזר מכל המלך" שנכתב עבור "הבימה" בשנת 1953 ומאז הועלו שישה ממחזותיו, בשיתוף פעולה עם הצייר יוסל ברגנר, שיצר את התפאורה: "בגדי המלך" (1961) "דודה ליזה" ב-1969, "הצוענים של יפו" ב-1971, "אדי קינג" ב-1975, "הנסיכה האמריקאית" ב-1982, "הכלה וצייד הפרפרים" ב-2004. השפעתו על התיאטרון הייתה רבה.

פרק שנים עשר

ב-1958 מוענק לתיאטרון הבימה פרס ישראל והוא זוכה במעמד של תיאטרון לאומי.

הקולקטיב (שהוקם ב-1928), פורק ב-1969. נבחר חבר נאמנים בראשותו של נגיד בנק ישראל, משה זנבר ומונו מנהל כללי ומנהל אמנותי לתיאטרון.

בסוף שנות החמישים ובמשך שנות השישים הועלו מחזות חשובים העוסקים בשואה, ביניהם: "יומנה של אנה פרנק" מאת פרנסס גודריץ' ואלברט הקט ב-1957, "חנה סנש" מאת אהרון מגד ב-1958, "שש כנפיים לאחד" מאת חנוך ברטוב ב-1958, "ילדי הצל" מאת בן ציון תומר ב-1962. בשנת 1969 פורק קולקטיב הבימה.

פרק שלושה עשר

בשנות השבעים הועלו מחזות מקוריים מאת הלל מיטלפונקט, יהושע סובול ואפרים קישון. ב-1978 הועלה מחזהו של חנוך לוין "הלוויה חורפית" בבימוי ומאז הועלו שישה מחזות נוספים שלו: "מלאכת החיים" (1989), "הופס והופלה" (1991), "כריתת ראש" (1996), "הילד חולם" (1993), "ההולכים בחושך" (1998), "מוריס שימל" (2010).

פרק ארבעה עשר

מסוף שנות השבעים ומתחילת שנות השמונים, מוצגים מחזות מקוריים נוספים כמו: "מלך מרוקאי" מאת גבריאל בן שמחון, "מכולת" מאת הלל מיטלפונקט ,"סנג'ר" מאת מוטי בהרב, "הפרדס" מאת יוסף בר יוסף, "נמר חברבורות" מאת יעקב שבתאי. קם דור של כותבי מחזות שכל יצירתם מוקדשת לתיאטרון וזכו לעניין ולהצלחה. הוצגו מחזות יהודיים כמו "סיפור פשוט" מאת ש"י עגנון, "עלי כינור" של שלום עליכם, "מאחורי הגדר" לפי ביאליק, "טייבלה והשד שלה" מאת בשביס זינגר, "מירלה אפרת" מאת יעקב גורדין. במחזאות העולמית הועלו "המשפט" מאת קפקא, "הדוד ואניה" מאת צ'כוב.

פרק חמישה עשר

בשנות ה-90 הועלו בין היתר ההצגות "יהוא" מאת גלעד עברון, "משרתם של שני אדונים" מאת גולדוני, "רוחות" מאת איבסן ו"מנדראגולה" בבימוי אילן רונן בביצוע קבוצת צעירי הבימה.

פרק שישה עשר

בשנות ה-2000 הועלו מגוון מחזות קלאסיים, מודרניים, ישראליים ויהודיים. ביניהם: "הקמצן" (הוצג ב-People's Art Theatre Beijing ותיאטרון אלכסנדרינסקי בסאן פטרסבורג), "הסוחר מוונציה" (הוצג בתיאטרון ה"גלוב" באנגליה), "חשמלית ושמה תשוקה", "לבד בברלין", כולם בבימוי אילן רונן ו"קדיש לנעמי", "אישה בורחת מבשורה", "הכיתה שלנו" ו"אדיפוס תיאור מקרה" בבימויו של חנן שניר. כמו כן, הועלו מחזות הזמר, ביניהם: "גבירתי הנאווה", "אוויטה" ו"עלובי החיים" בבימויו של המנהל האמנותי משה קפטן. מאז 1918 ועד היום, הועלו ב"הבימה" למעלה מ 730 הצגות.

# data[].attributes.attachment_link.title
קצת היסטוריה - תיאטרון הבימה

# data[].attributes.attachment_link.description
לאחר מהפכת פברואר 1917 ובעקבות פריחת התנועה הציונית והיחס הליברלי של הממשלה הזמנית במוסקבה פנה נחום צמח וביקש אישור מהשלטונות לייסד אגודה עברית בשם "התיאטרון העברי - הבימה". ללא אישור זה, לא היה התיאטרון יכול לפעול באופן גלוי וחוקי.

# data[].attributes.headline
הבימה - התיאטרון הלאומי שנות ה-20

# data[].attributes.subject
הבימה - התיאטרון הלאומי שנות ה-20

# data[].attributes.attachment_link.title
תריץ אחורה - תיאטרון הבימה

# data[].attributes.headline
שיר בוקר \ אלתרמן

# data[].attributes.subject
שיר בוקר \ אלתרמן

# data[].attributes.body
עלייה שלישית

# data[].attributes.attachment_link.title
שיר עד - שיר בוקר,בהרים כבר השמש - מילים: נתן אלתרמן | לחן: דניאל סמבורסקי | בצוע: מקהלה+תזמורת צה"ל

# data[].attributes.headline
מלחמת השפות טקסט דף עבודה

# data[].attributes.subject
מלחמת השפות טקסט דף עבודה

# data[].attributes.headline
חדשות מן העבר - מנחם בגין

# data[].attributes.subject
חדשות מן העבר - מנחם בגין

# data[].attributes.attachment_link.title
חדשות מהעבר - מנחם בגין

# data[].attributes.headline
טרומפלדור - הסרטון

# data[].attributes.subject
טרומפלדור - הסרטון

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
חינוכית ראשונים בעולם

# data[].attributes.attachment_link.title
חדשות מהעבר - האגדה על טרומפלדור כובשת את היישוב

# data[].attributes.headline
טרומפלדור - עלייה שלישית

# data[].attributes.subject
טרומפלדור - עלייה שלישית

# data[].attributes.body
מאמר של ז'בוטינסקי על טרופמלדור - אין דבר

# data[].attributes.attachment_link.title
תל חי / זאב ז'בוטינסקי

# data[].attributes.headline
סרט מצויין על רחל

# data[].attributes.subject
סרט מצויין על רחל

# data[].attributes.attachment_link.title
העברים מציגים: העלמה בלובשטיין. רחל

# data[].attributes.attachment_link.title
כאשר סבתא ה י ת ה צעירה

# data[].attributes.attachment_link.description
ארכיון ActivePaper כאשר סבתא ה י ת ה צעירה - דבר, 09/04/1954