# data[].attributes.headline
Інформацíйна систéма (англ. Information system) — сукупність організаційних і технічних засобів для збереження та обробки інформації з метою забезпечення інформаційних потреб користувачів.

За ДСТУ 2392-94: Інформаційна система — комунікаційна система, що забезпечує збирання, пошук, оброблення та пересилання інформації[1].

Закон України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» визначає інформаційну (автоматизовану) систему як організаційно-технічну систему, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів [2].

В українському законодавстві встановлені наступні визначення терміну:

Інформаційна система — автоматизована система, комп'ютерна мережа або система зв'язку[3].
Інформаційна система — організаційно-технічна система обробки інформації за допомогою технічних і програмних засобів[4].
Інформаційна система — система, призначена для одержання, обробки, зберігання, відображення та/або реєстрації даних про технічний стан конструкцій, систем, елементів, їх властивості та/або функціонування[5].

# data[].attributes.subject
Інформацíйна систéма (англ. Information system) — сукупність організаційних і технічних засобів для збереження та обробки інформації з метою забезпечення інформаційних потреб користувачів.

За ДСТУ 2392-94: Інформаційна система — комунікаційна система, що забезпечує збирання, пошук, оброблення та пересилання інформації[1].

Закон України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» визначає інформаційну (автоматизовану) систему як організаційно-технічну систему, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів [2].

В українському законодавстві встановлені наступні визначення терміну:

Інформаційна система — автоматизована система, комп'ютерна мережа або система зв'язку[3].
Інформаційна система — організаційно-технічна система обробки інформації за допомогою технічних і програмних засобів[4].
Інформаційна система — система, призначена для одержання, обробки, зберігання, відображення та/або реєстрації даних про технічний стан конструкцій, систем, елементів, їх властивості та/або функціонування[5].

# data[].attributes.headline
введення інформац

# data[].attributes.body
введення інформації з різних джерел (зовнішніх, чи внутрішніх);

обробка та перетворення вхідної інформації у потрібному вигляді;

висновок інформації для передачі в іншу систему.

# data[].attributes.headline
Найдавнішими інформа

# data[].attributes.body
Найдавнішими інформаційними системами є бібліотеки. Здавна в бібліотеках збирають книжки, зберігають їх, створюють каталоги для полегшення доступу до книг найстаріші інформаційні системи базуються на ручній праці. Пізніше на зміну ручній праці прийшли механічні пристрої. Далі було впровадження автоматизованих ІС,  точніше систем де для забезпечення інформаційних потреб користувачів використовується ЕОМ зі своїми носіями інформаційних даних.
У сучасному інформаційному світі є багато ІС, які мають різний рівень автоматизації, використовують різну технічну базу та мають різне призначення. Але всі вони мають:
- апаратне забезпечення
- програмне забезпечення
- інформаційне забезпечення

# data[].attributes.headline
Етапи розвит

# data[].attributes.body
Етапи розвитку автоматизованих інформаційних систем:

1. Початковий (60-ті роки XX століття) — нагромадження базового досвіду використання комп'ютерів, виявлення основних напрямків їх застосування.

2. Систематичне запровадження нових інформаційних технологій (70-ті роки XX ст.) з такими ознаками:

пошук нових сфер застосування комп'ютерів;

створення організаційних систем управління технікою;

виявлення впливу nt[ysrb на процеси управління в цілому;

ізольованість і, як правило, несумісність окремих інформаційних систем;

використання інформаційних технологій вузьким колом користувачів;

створення в організаціях єдиної інформаційної служби.

3. Об'єднання інформаційних систем (з 80-х років XX ст.) з такими ознаками:

подолано технічні труднощі в розробці процесорів, оперативної пам'яті;

розроблено нові, надзвичайно місткі носії інформації;

розроблено швидкісні лінії передавання даних і засоби супутникового зв'язку;

запроваджено потужні комп'ютерні мережі, об'єднані з інформаційно-комунікаційними системами: телефоном, телетайпом, радіо, телебаченням;

реалізовано вимогу максимального наближення користувача до інформації: в користувача складається враження, що потрібна інформація знаходиться на його комп'ютері, хоча реально вона може знаходитись в різних вузлах локальної обчислювальної мережі;

висунуто концепцію розгляду інформації як важливий ресурс такого самого порядку, як фінанси, матеріали, обладнання і персонал;

сформовано новий еталон працівника, який природно ставиться до застосування нових інформаційних технологій;

зростає статус інформаційних служб організацій.

Принципи побудови інформаційних систем є відносно сталими. Але різноманітність сфер і форм застосування сучасних інформаційних технологій породжує велику різноманітність способів класифікації інформаційних систем.

# data[].attributes.headline
Етапи розвитку (

# data[].attributes.body
Етапи розвитку (механічних) інформаційних систем

У 1950-х роках з'явилися перші інформаційні системи у вигляді електромеханічних бухгалтерських рахункових машин. Вони виконували обробку рахунків та розраховували зарплати. Завдяки цьому зменшувалися витрати і час на підготовку паперових документів.

У 1960-і роки значення інформаційних систем збільшується. У періодичній звітності із багатьма параметрами застосовувалася інформація, отримана із цих систем. Тому почали створювати комп'ютерне устаткування із широким колом призначення, яке здатне виконувати безліч функцій, на відміну від інформаційних систем 50-х років. Найвідомішим устаткуванням став ряд програмно-сумісних ЕОМ IBM/360, який створила фірма International Business Machines.

Як засіб управлінського контролю інформаційні системи почали використовуватися у 1970-х — на початку 1980-х років, що допомогло пришвидшити прийняття рішень.

У кінці 1980-х років спосіб використання інформаційних систем змінюється. Вони стають джерелом інформації і застосовуються у різних профілях та на всіх рівнях організації. Інформаційні системи швидко і вчасно надавали інформацію, потрібну працівникам, допомагаючи знаходити нові ринки збуту, створювати нові товари та послуги та інше.

Починаючи з 1990-х років і до нашого часу, відбувається переосмислення сфери застосування інформаційних систем. Вони використовуються для глобалізації суспільства. Починають розвиватися цифрові телекомунікаційні системи, які з'єднують інформаційно-обчислювальні ресурси багатьох країн у єдину мережу. У різних сферах суспільної діяльності виникають нові технології, наприклад, дистанційна освіта. Також, швидкими темпами зростає роль Інтернету у житті людини і всього суспільства разом.

# data[].attributes.headline
Інформаційні системи

# data[].attributes.body
Інформаційні системи здавна знаходять (в тому чи іншому вигляді) досить широке застосування в життєдіяльності людства. Це пов'язано з тим, що для існування цивілізації необхідний обмін інформацією — передача знань, як між окремими членами і колективами суспільства, так і між різними поколіннями.

Інформаційні системи існують з моменту появи суспільства, оскільки на кожній стадії його розвитку існує потреба в управлінні. Місією інформаційної системи є переробка інформації, потрібної для ефективного управління всіма ресурсами організації, створення інформаційного та технічного середовища для управління її діяльністю.

Інформаційна система може існувати і без застосування комп'ютерної техніки — це питання економічної доцільності.

В будь-якій інформаційній системі управління вирішуються задачі трьох типів:

задачі оцінки ситуації (деколи їх називають задачами розпізнавання образів);
задачі перетворення опису ситуації (розрахункові задачі, задачі моделювання);
задачі прийняття рішень (в тому числі і оптимізаційні).
Найдавнішими і найпоширенішими ІС слід вважати бібліотеки. І, дійсно, здавна в бібліотеках збирають книжки (або їх аналоги), зберігають їх, дотримуючись певних правил, створюють каталоги різного призначення для полегшення доступу до книжкового фонду. Видаються спеціальні журнали та довідники, що інформують про нові надходження, ведеться облік видачі.

Найстаріші (у моральному і у фізичному розумінні) ІС повністю базувалися на ручній праці. Пізніше їм на зміну прийшли різні механічні пристрої для обробки даних (наприклад, для сортування, копіювання, асоціативного пошуку тощо). Наступним кроком стало впровадження автоматизованих інформаційних систем (АІС), тобто систем, де для забезпечення інформаційних потреб користувачів використовується ЕОМ зі своїми носіями інформації. В наш час — епоху інформаційної революції — розробляється і впроваджується велика кількість найрізноманітніших АІСів з дуже широким спектром використання.

# data[].attributes.headline
У 1950-х роках з'яви

# data[].attributes.body
У 1950-х роках з'явилися перші інформаційні системи у вигляді електромеханічних бухгалтерських рахункових машин. Вони виконували обробку рахунків та розраховували зарплати. Завдяки цьому зменшувалися витрати і час на підготовку паперових документів.

У 1960-і роки значення інформаційних систем збільшується. У періодичній звітності із багатьма параметрами застосовувалася інформація, отримана із цих систем. Тому почали створювати комп'ютерне устаткування із широким колом призначення, яке здатне виконувати безліч функцій, на відміну від інформаційних систем 50-х років. Найвідомішим устаткуванням став ряд програмно-сумісних ЕОМ IBM/360, який створила фірма International Business Machines.

Як засіб управлінського контролю інформаційні системи почали використовуватися у 1970-х — на початку 1980-х років, що допомогло пришвидшити прийняття рішень.

У кінці 1980-х років спосіб використання інформаційних систем змінюється. Вони стають джерелом інформації і застосовуються у різних профілях та на всіх рівнях організації. Інформаційні системи швидко і вчасно надавали інформацію, потрібну працівникам, допомагаючи знаходити нові ринки збуту, створювати нові товари та послуги та інше.

Починаючи з 1990-х років і до нашого часу, відбувається переосмислення сфери застосування інформаційних систем. Вони використовуються для глобалізації суспільства. Починають розвиватися цифрові телекомунікаційні системи, які з'єднують інформаційно-обчислювальні ресурси багатьох країн у єдину мережу. У різних сферах суспільної діяльності виникають нові технології, наприклад, дистанційна освіта. Також, швидкими темпами зростає роль Інтернету у житті людини і всього суспільства разом.