# data[].attributes.headline
Європейські підходи до класифікації ландшафтів

# data[].attributes.subject
Європейські підходи до класифікації ландшафтів

# data[].attributes.body
Сучасні ландшафти Європи як частина тривалого еволюційного процесу сформувалися в результаті багатої історії розвитку європейської цивілізації в межах густо населених територій. Новітні технології у всіх сферах людської діяльності призвели до складної взаємодії природних і антропогенних факторів і як результат – до формування різноманітних ускладнених ландшафтів Європи. Виняткова різноманітність ландшафтів – це характерна риса унікального природного і антропогенного спадку Європейського континенту. Складність природних і антропогенних феноменів, що зробили внесок у формування Європейських ландшафтів, відображається у багатьох аспектах: екологічному, естетичному, археологічному, науковому, історичному, культурному, а також економічному. Роль ландшафтів у майбутньому екологічному та соціально-економічному розвитку Європи окреслено в багатьох європейських ініціативах, зокрема: Пан-Європейській стратегії розвитку біологічного і ландшафтного різноманіття (the Pan-European Biological and Landscape Diversity Strategy – Council of Europe, UNEP and ECNC 1995); Європейській ландшафтній конвенції (the European Landscape Convention Council of Предмет, метод і еволюція знань із ландшафтної екології 53 Europe 2000); Керівних принципах стійкого розвитку (the Guiding Principles for Sustainable Spatial Development adopted by the European Conference of Ministers responsible for Regional Planning, 2005) тощо.

# data[].attributes.headline
Класифікація ландшафтів у США

# data[].attributes.subject
Класифікація ландшафтів у США

# data[].attributes.body
У Сполучених Штатах використовується багаторівнева ієрархічна класифікація, яка заснована на характеристиках використання (land use) та покриву (land cover) ландшафтів. Принципові підходи до виділення категорій ландшафтів і методологію класифікації розроблено Геологічною службою Америки на початку 70-х років минулого сторіччя . Подальшими дослідженнями цю класифікацію удосконалено і розроблено багато прикладів більш детальних рівнів III та IV. Загальна класифікація (Level I та Level II) використовується для прийняття рішень на загальнодержавному рівні та на рівнях штатів. Більш детальні рівні використовуються муніципальними службами і часто розробляються окремо для специфічних потреб ландшафтного планування, землекористування тощо.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ландшафти карта США - ландшафт карта США (Північна Америка - Південна Америка)

# data[].attributes.attachment_link.description
Ландшафт карта США. Місцевості карта США (Північна Америка - Південна Америка) для друку. Місцевості карта США (Північна Америка - Південна Америка) завантажити.

# data[].attributes.body
Велику роль в розповсюдженні знань про природу відіграло Вільне економічне товариство Росії, що організувало в 1882– 1892 рр. експедиції з дослідження чорноземів. Керував експедиціями В. В. Докучаєв (1846–1903). Він всесторонньо розробив ідею про взаємозв’язок природних компонентів, що зіграло важливу роль в розвитку географії. В. В. Докучаєв встановив, що взаємодія природних компонентів формує в природі певні матеріальні об’єкти. Одним з них він вважав ґрунт. В його уявленні ґрунт – складний природний комплекс, який виник в результаті взаємодії місцевого клімату, рослинних і тваринних організмів, складу і будови материнських гірських порід, рельєфу місцевості, віку території і що має певні межі в просторі. В. В. Докучаєв розділив чорноземну область Росії на шість районів, охарактеризував особливості ґрунтоутворення в них. При цьому він наголошував не тільки на практичній цінності, але і вельми важливому науковому значенні розділення цієї області на райони.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Василь Докучаєв " Наші степи колись і тепер

[додати інший файл чи обкладинку цього твору]

Розділ: Наукова

Твір додано:
25.03.2020

Твір змінено:
01.04.2020

Завантажити:
pdf див. (57.8 МБ)

Опис:
Докучаєв В.В. Наші степи колись і тепер / В.В. Докучаєв ; Під ред. В.Р. Вільямса, З.С. Філіповича. - Київ ; Харків : Державне видавництво сільськогосподарської літератури УРСР, 1949. - 140 с.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
електронні книжки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
електронні книги

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
електронна література

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
книжки онлайн

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
книжки скачати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
книги онлайн

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
книги скачати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українська література

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українські книги

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українські тексти

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Василь Докучаєв

# data[].attributes.attachment_link.title
Наші степи колись і тепер - Василь Докучаєв - Тека авторів - Чтиво

# data[].attributes.attachment_link.description
Василь Докучаєв " Наші степи колись і тепер [додати інший файл чи обкладинку цього твору] Розділ: Наукова Твір додано: 25.03.2020 Твір змінено: 01.04.2020 Завантажити: pdf див. (57.8 МБ) Опис: Докучаєв В.В. Наші степи колись і тепер / В.В. Докучаєв ; Під ред. В.Р. Вільямса, З.С. Філіповича.

# data[].attributes.body
Ландшафтознавство як особливий науковий напрямок почав формуватися в кінці XIX ст. Основоположниками вчення про ландшафт слід вважати російських учених В. В. Докучаєва і Г. Н. Висоцького. Кожний новий напрямок в науці з’являвся в процесі її розвитку, в ході накопичення, аналізу і синтезу фактичного матеріалу і оформляється остаточно завдяки соціальним запитам. Ф. Енгельс в «Діалектиці природи» писав, що соціальний запит на розвиток природних наук завжди обумовлений характером матеріального виробництва, практичними потребами. Соціальною передумовою виникнення ландшафтознавства в Росії можна вважати розвиток капіталістичного виробництва. Починаючи з XVIII ст., освоєння її території йшло особливо інтенсивно, були скасовані внутрішні митні збори, окремі галузі промисловості вийшли на світові позиції. Усе це сприяло територіальному розподілу праці, формуванню економічних районів.

# data[].attributes.body
Ландшафтна екологія — розділ екології та географії, який вивчає просторову різноманітність і елементи ландшафту (наприклад поля, живоплоти, групи дерев, річки або міста) і те, як їх розташування впливає на розподіл і потік енергії та індивідуумів у навколишньому середовищі (який, у свою чергу, може безпосередньо вплинути на розподіл елементів). Ландшафтна екологія зазвичай має справу з прикладними і цілісними проблемами. Термін ландшафтна екологія був запропонований Карлом Троллом, німецьким географом в 1939. Він розробляв цю термінологію і безліч ранніх понять ландшафтної екології як частину його ранньої роботи, що вивчає взаємодії між навколишнім середовищем і рослинністю.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Тема 1. ЛАНДШАФТНА ЕКОЛОГІЯ ЯК НАУКА

План:
1. Визначення ландшафтної екології.
2. Становлення ландшафтної екології.
3. Історія розвитку ландшафтної екології.

1. Визначення ландшафтної екології
Ландшафтна екологія - це
сучасний науковий
напрямок, що динамічно
розвивається, який ставить
за мету дослідження
складних природних та
природно-антропогенних
систем в рамках реалізації
цілей концепції стійкого
розвитку.
Ландшафтна екологія
виникла в результаті союзу
класичної екології і
географії та організаційно
оформилася впродовж
1970-1980-х років на базі
уявлень, запропонованих у
30-х роках німецьким
фізико-географом Карлом
Тролем.

Термін ландшафтна екологія був уведений у
1939 році Карлом Тролем, з метою
підкреслити доцільність об'єднання при
дослідженні природних систем двох підходів -
горизонтального, який полягає у вивченні
взаємодії природних компонентів (головним
чином за матеріалами аерофотозйомки), і
вертикального, що вивчає взаємини між
явищами в рамках певної екосистеми.
Carl Troll
(1899-1975)
а
б
Рис. 1 Горизонтальний (а) та вертикальний (б) підходи до розгляду
природних систем

За Карлом Тролем ландшафтна екологія - це
наука, що досліджує взаємодію між природними
компонентами
в
межах
елементарної
територіальної одиниці (екотопу)

Виділяють й інші визначення ландшафтної екології:
Зонневельд І. (1981) розуміє під ландшафтною екологією науку, що
інтегрально вивчає систему відносин між біотичними й абіотичними
факторами в межах ділянки земної поверхні, що відрізняється за її
зовнішнім виглядом.
Гродзинский М.Д. (1993), визначає екологію ландшафту як науку суміжну з
екологією й географією (ландшафтознавством), що використовує
теоретичні концепції й методи цих наук при дослідженні територіальних
природних систем локального й регіонального рівнів.
Форман Р.Т. (1995), зазначає, що ландшафтна екологія - розділ екології,
присвячений причинам і наслідкам просторової різнорідності. За
Форманом різнорідність - критерій того, як частини ландшафту
відрізняються один від одного. Ландшафтна екологія стежить, як
просторова
структура
впливає
на
функціонування
організмів
ландшафтного рівня, а також за поведінкою ландшафту в цілому.
Петров К.М. (1999), розглядає ландшафтну екологію як науку, що вивчає
природні територіальні комплекси з екологічної точки зору як біотопи,
екотопи або місцерозташування, зайняті певними біоценозами.

Найбільш
повно
ландшафтну
екологію
можна
визначити як узагальнене вчення про природний баланс,
яке дає змогу пізнати функціональні взаємозв'язки, що
існують усередині ландшафту, зрозуміти їхню фізикохімічну і біотичну причинність, визначати порядок
супідрядності елементів в природно-територіальному
комплексі.

Об'єктом дослідження
ландшафтної екології служать
природні і природноантропогенні ландшафти
(геосистеми), як поліструктурні
й полікомпонентні утворення.
Предметом дослідження
ландшафтної екології є
міжгеокомпонентні зв'язки
у геосистемах та їх
взаємообумовленість.
Мета ландшафтної екології -
вивчення закономірностей
організації, функціонування й
просторово-часового
поширення природних і
природно-антропогенних
ландшафтів.
Атмосфера
Гідросфера
Літосфера
Біосфера

МЕТОДИ ПІЗНАННЯ В ЛАНДШАФТНІЙ ЕКОЛОГІЇ:
порівняльно-географічний аналіз дозволяє
знайти ознаки генетичного характеру і цим
підійти до історичного пояснення природних
явищ,
пояснити
просторові
відмінності
територій, які можливо пізнати тільки у
порівнянні.
картографування - сукупність процесів,
методів і технологій створення карт, атласів та
інших картографічних матеріалів на основі
отриманої інформації.
зіставлення
особливостей
структури,
функціонування й динаміки ландшафтів
(екосистем),

Класифікація, ординація, районування
Класифікація - система розподілення об'єктів
(процесів, явищ) за класами (групами тощо)
відповідно до визначених ознак.
Ординація (від лат. ordinatio -
розташований у порядку) -
розташування об'єкта в системі
координат в певному порядку (в
градієнті екологічних факторів).
Класифікація підкреслює
дискретність змін, ординація -
їх континуальність.
Районування - розділення
територій за певними ознаками -
фізико-географічними,геологічними,
екологічними. Це процес і результат
розчленовування території на
райони або виявлення, виділення і
розмежування ареалів в будь-якому
середовищі.

Інтерполяція й екстраполяція ландшафтної інформації
Інтерполяція - відновлення
попередньої інформації про об'єкт,
явище на основі виявлених
відомостей.
Екстраполяція:
* процедура розповсюдження
(перенесення) висновків, зроблених
щодо будь-якої частини об'єктів або
явищ на всю сукупність (безліч)
даних об'єктів чи явищ, а також на їх
іншу будь-яку частину;
* поширення висновків, зроблених
на основі справжніх і (або) минулих
станів явища або процесу на їхнє
майбутній (передбачуваний) стан.

2. Становлення ландшафтної екології
Для ландшафтного підходу до
дослідження природної реальності
характерне:
* поліцентризм при розгляді геосистеми,
* акцентуація на територіальності геосистем.
* уявлення простору як сукупності
територіальних одиниць,
* ієрархічність ландшафтної територіальної
структури.
* врахування при аналізі взаємозв'язків між
геокомпонентами генетичної суті ПТК
* дослідження фізико-географічних процесів
та їх ролі в зміні ПТК.
Рис. Модель
геосистеми:
А1, А2, А3 - абіотичні
компоненти, Б - біота.
Лінії позначають
міжкомпонентні зв'язки

Особливості екосистемного підходу:
моноцентризм екосистемної моделі.
біоцентризм екологічного підходу.
позаранговість екосистеми.
пріоритет функціонального аспекту
Рис. Модель
екосистеми:
А1, А2, А3 - абіотичні
компоненти, Б - біота.
Лінії позначають
міжкомпонентні зв'язки

14. Особливості ландшафтно-екологічного підходу

* розуміння і дослідження геосистеми
як системи поліструктурної
* використання при дослідженні
природних систем наслідків
загальнонаукового принципу
доповнюваності.
* акцент на процесному,
функціональному аналізі геосистем.
* дослідження природних системи не
вище регіонального рівня;
* центрованість на проблему взаємодії
людини з природними системами.
Рис. Схема взаємовідношення
поліцентричного
(ландшафтного) та
біоцентричного (екосистемного)
поглядів на геосистему
Рис. Подвійне зображення, на
якому можна побачити 6 та 7
кубиків, залежно від установки
сприйняття

15. 3. Історія розвитку ландшафтої екології

Основоположник науки про
ландшафти В.В. Докучаєв
(1846-1903) першим на рубежі
19-20 ст. обґрунтував
необхідність вивчення
взаємозв'язків між різними
природними факторами,
особливо між неорганічною і
живою природою.
В.В. Докучаєв

Найближчий учень В.В. Докучаєва
Г.М. Висоцький (1909) висловив
думку про залежність рослин і
ґрунтів від факторів середовища
(вологи, тепла, рельєфу). Він
вказував на доцільність
використання карт типів
місцезростань рослинності і ввів
поняття "фітотопологічні
карти".
Г.І. Танфільєв
Г.Н. Висоцький
Г.І. Танфільєв (1897) вивчав
географію боліт, сформулював
основні положення хімікоедафічної теорії безлісся степів.
Безлісся степів він пояснював
високою лужністю ґрунтів, що
пов'язана із сухістю клімату.

Г.Ф. Морозов (1867-1920)
створив єдине цільне вчення про
ліс, пов'язавши його з вченням
про грунт В.В. Докучаєва. Він
розкрив складний взаємозв'язок
живих і косних компонентів лісу,
що утворюють єдиний
природний комплекс.
Г.Ф. Морозов
Л.Г. Раменський
Фундаментальне значення для розвитку
ландшафтно-екологічного підходу на
місцевому рівні мають праці Л.Г.
Раменського (1884-1953). Ним закладено
основи екотопології, або екології земель.
Даний напрямок досліджував зовнішню
обумовленість різних місцезростань і
життєвого середовища. Вів поняття
ентопій - екотоп з певним екологічним
режимом.

В.Б. Сочава розробив теоретичні
положення вчення про геосистеми.
Повністю концепція ландшафтної
екології в Росії сформульована
Б.В. Виноградовим (1994).
В.В. Альохін
В.Б. Сочава
В.В. Альохін (1882-1946)
досліджував рослинні угруповання,
запропонував класифікацію степів.
З 1960 року
ландшафтно-екологічні
дослідження широко
поширилися в Європі,
Америці, Азії,
Австралії. З 1987 у
США видається журнал
"Landscape ecology".

Американськими екологами Робертом Макартуром та Едвардом
Уілсоном, у 1967 було написано знакову для розвитку ландшафтної
екології працю "Теорія острівної біогеографії".
Ця робота розглядала сукупність флори і фауни на островах як
результат колонізації від континентальної опори. Слово "острів" не
обов'язково означає ділянку суші, обмежену водою. Так, наприклад,
озера являють собою "острови води" серед суші, вершини гір - острови
високогірних умов в океані низинних територій, галявини у лісі -
"трав'яні" острови серед деревинної рослинності. Можна говорити про
острови особливої геологічної будови, певного типу ґрунтів або
рослинності. Для усіх цих типів "островів" можна прослідкувати
закономірне відношення між видовим багатством та площею.

* У 80-ті роки ХХ століття
ідеї ландшафтної екології
знаходять підтримку у
науковців України.
Це відображено в окремих
наукових публікаціях:
* П.Г. Шищенка,
* М.Д. Гродзинського.
У 1993 році М.Д.
Гродзинським
опубліковано один з
перших у країнах Східної
Європи підручників з основ
ландшафтної екології.
П.Г. Шищенко
М.Д. Гродзинський

21. Практичне значення екології ландшафтів

Ландшафтна екологія застосовується :
для вирішення завдань з охорони природи, у тому
числі при оцінці екологічного неблагополуччя території й
екологічних ситуацій;
при розробці моделей землекористування,
забезпечують його оптимізацію й стійкий розвиток;
що
при вирішенні питань, пов'язаних з екологічним
нормуванням і екологічною індикацією (визначення норм
стійкості й стабільності екосистем);
при вирішення проблем екологічного моніторингу;
при розробці геоекологічної експертизи територій;
при розробці методології й методів збереження
ландшафтної розмаїтості планети і її окремих регіонів.

22. ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!

# data[].attributes.attachment_link.title
Ландшафтна екологія як наука - презентация онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
План: 1. Визначення ландшафтної екології. 2. Становлення ландшафтної екології. 3. Історія розвитку ландшафтної екології. 1. Визначення ландшафтної екології Ландшафтна екологія - це сучасний науковий напрямок, що динамічно розвивається, який ставить за мету дослідження складних природних та природно-антропогенних систем в рамках реалізації цілей концепції стійкого розвитку.