# data[].attributes.body
Penadora feminista francesa s. XIX

# data[].attributes.body
Mala competència per què cobren salaris més baixosi treuen feina

La feina del domicili és més apropiada per la dona

Promiscuitat entre homes i dones a la feina

# data[].attributes.headline
 ARGUMENTS CONTRA EL TREBALL DE LES DONES FORA DE LA LLAR

# data[].attributes.subject
 ARGUMENTS CONTRA EL TREBALL DE LES DONES FORA DE LA LLAR

# data[].attributes.body
Limita el desenvolupament de la meternitat i la família

L'independència econòmica de la dona capgira l'ordre fonamental de la família i la jerarquia del marit

Sense capacitat física i intel.lectual per fer la feina dels homes

# data[].attributes.body
Les dones i el treball cap a finals del segle XIX i principis del XX.

# data[].attributes.body
● Considerada políticament incapaç ● Incorporada al món laboral ● Idees revolucionaries ● Formació escolar mínima ● Doble jornada (casa i indústria)

# data[].attributes.body
● Considerada inferior al home sense importar el seu càrrec ● Subordinada al home (pare, marit) ● Posició de mare ● Dedicada a la agricultura ● Aspiracions mínimes ● Determinades pel seu estat civil ● Sense escolarització

# data[].attributes.headline
EL PAPER DE LA DONA EN EL MÓN INDUSTRIAL

# data[].attributes.subject
EL PAPER DE LA DONA EN EL MÓN INDUSTRIAL

# data[].attributes.body
El sexe femení ha representat aproximadament la meitat de la població humana. Excepte alguns personatges notables, gairebé no hi ha hagut constància de l'aportació femenina al procés històric. Els estudis han demostrat que l'experiència col·lectiva de les dones no coincideix sempre amb la dels homes i que els rols atribuïts a homes i dones poden variar al llarg de la història.

# data[].attributes.body
Encara que abans de la revolució les dones ja van plantejar reivindicacions a favor de la igualtat femenina es va haver d’esperar a la Revolució Francesa per a que la veu de les dones comencés a expressar-se de manera col·lectiva. Les dones van utilitzar la Revolució Francesa per a reivindicar-se a més de participar a motins de subsistència. També existien organitzacions de dones que recolzaven la causa. Una dona reivindicava d’aquesta època va ser Olimpia de Gouges que va escriure en 1791 els Drets de la dona i de la Ciutadana. Napoleó Bonaparte va dictar al codi civil que privava a les dones de drets. El contingut d’aquest codi es va expandir per Europa y Estats Units.

# data[].attributes.body
El paper de la dona va canviar completament. La dona era considerada políticament incapaç, qui únicament s’encarregava de la cura dels fills, de feines domèstiques o es trobaven a l’industria tèxtil. A partir del 1789, es necesstien més obrers per funcionament de les indústries; així que la dona comença a participar al món laboral. Podien treballar a les mines, però cobrant salaris molt més baixos i sotmetent-se a condicions de treball infrahumanes. Aquesta discriminació salarial es justificava argumentant la diferent qualificació i capacitat física, però el cas és que la feina de les dones, es reservava exclusivament per a elles. Amb extenses hores de treball, les dones cada vegada tenien menys temps per a ocupar-se dels seus fills, ja que no existia el permís per malaltia ni per maternitat; així la vida familiar es va veure molt afectada.En aquest moment es van començar a separar dos àmbits: la llar i el treball. A començament del segle XIX va començar a veure’s el treball com a una desviació de la funció que es considerava adequada per a la dona, ser mare i esposa, per això les dones deixaven el seu treball quan es casaven o al tenir el seu primer fill, per+o no totes ja que moltes patien dificultats econòmiques.