# data[].attributes.attachment_link.title
Література - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Літерату́ра (від лат. - буква, літера), іноді книжництво, письменство - сукупність писаних і друкованих творів певного народу, епохи, людства. Література відображає та зберігає знання й культуру народу та певного історичного періоду. Водночас вона є різновидом мистецтва, власне, мистецтвом слова, що відображає дійсність у художніх образах, створює нову художню реальність за законами краси; результатом творчого процесу автора, зафіксований у відповідному тексті за допомогою літер.

# data[].attributes.headline
Соціальні мережі

# data[].attributes.subject
Соціальні мережі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Соціа́льна мере́жа, суспільна мере́жа - соціальна структура, утворена індивідами або організаціями. Вона відображає розмаїті зв'язки між ними через різноманітні соціальні взаємовідносини, починаючи з випадкових знайомств і закінчуючи тісними родинними зв'язками. Вперше термін було запропоновано в 1954 році Дж. А. Барнесом (в роботі Class and Committees in a Norwegian Island Parish, "Human Relations"). Максимальний розмір соціальних мереж становить близько 150 осіб, а середній - 123 ( Хілл та Данбар, 2002).

Аналіз соціальних мереж (має стосунок із теорією мереж) перетворився на основний метод досліджень в сучасній соціології, антропології, географії, соціальній психології, інформатиці та дослідженні організацій, а також поширену тему для досліджень та дискусій. Дослідження в декількох академічних сферах показали, що соціальні мережі діють на багатьох рівнях, починаючи від родин і закінчуючи цілими націями, та відіграють важливу роль в тому, як розв'язуються проблеми, працюють організації та досягають успіху на шляху до власних цілей індивіди.

Соціальними мережами називають також інтернет-програми, які допомагають друзям, бізнес-партнерам або іншим особам спілкуватись та встановлювати зв'язки між собою, використовуючи набір інструментів. Ці програми, відомі як "Онлайнові соціальні мережі", стають дедалі популярнішими.

Загальна інформація про соціальні мережі

Теорія соціальних мереж розглядає соціальні взаємовідносини в термінах вузлів та зв'язків. Вузли є відособленими акторами в мережах, а зв'язки відповідають стосункам між акторами. Може існувати багато типів зв'язків між вузлами. У найпростішій формі соціальна мережа є відображенням всіх зв'язків, які мають відношення до дослідження, між вузлами. Мережі можуть використовуватись для встановлення соціального капіталу окремих акторів. Ці концепції часто відображаються на діаграмі соціальної мережі, на якій вузлам відповідають точки, а зв'язкам - лінії.

Форма соціальної мережі допомагає визначити ступінь своєї корисності для її учасників. Менші, зв'язаніші мережі можуть бути менш корисними для своїх учасників, ніж мережі з багатьма слабкими зв'язками з особами ззовні від основної мережі. "Відкритіші" мережі, з багатьма слабкими зв'язками та соціальними взаєминами, вірогідніше будуть пропонувати нові ідеї та можливості для своїх учасників, аніж зачинені мережі з багатьма надлишковими зв'язками. Іншими словами, група знайомих друзів, які спілкуються лише один з одним вже володіє спільними знаннями та можливостями. Група осіб, із зв'язками з іншими соціальними спільнотами, вірогідно, отримуватиме доступ до ширшого діапазону інформації. Для досягнення успіху індивідам краще мати зв'язки з декількома мережами, аніж багато зв'язків у межах однієї мережі. Аналогічно, індивіди можуть впливати або діяти в ролі брокера в середині своїх соціальних мереж, з'єднуючи дві мережі, в яких відсутні безпосередні зв'язки (має назву заповнення соціальних дір).

Сила теорії соціальних мереж у її відмінності від традиційних соціологічних наук, згідно з якими вважається, що саме атрибути окремих акторів - дружність або недружність, рівень інтелекту тощо - відіграють основну роль. У теорії соціальних мереж використовується інший погляд, коли атрибути окремих акторів менш важливі, аніж стосунки та зв'язки з іншими акторами в мережі. Цей підхід виявився корисним при поясненні багатьох реальних явищ, але залишає менше простору для індивідуальних дій, можливостей індивідів впливати на свій успіх, позаяк багато залежить від структури їхньої мережі.

Соціальні мережі також використовувались для дослідження того, як взаємодіють компанії, характеризуючи багато неформальних зв'язків, які поєднують між собою представників керівництв, а також асоціації та зв'язки між окремими робітниками в різних компаніях. Ці мережі дають можливості компаніям збирати інформацію, утримувати конкуренцію та навіть таємно змовлятись про встановлення цін або політик.

Застосування теорії соціальних мереж

Застосування в соціології

Застосування теорії соціальних мереж у соціології почалось із досліджень урбанізації "Манчестерською Школою" (зібраної навколо Макса Глюкмана), які проводились, в основному, в Замбії в 1960-х роках. Вслід за ними була поява соціометрії, яка намагалась вимірювати соціальні взаємовідношення. Вчені, наприклад Марк Грановеттер, розширювали застосування соціальних мереж, і вони тепер використовуються для полегшення пояснення багатьох реальних явищ в соціології. Було з'ясовано що, наприклад, в організаціях владу мають індивіди, які знаходяться в середині багатьох соціальних зв'язків, а не особи, які обіймають деяку посаду. Соціальні мережі також відіграють ключову роль, принаймні робітників, в успішності фірм та в ефективності роботи.

Теорія соціальних мереж є надзвичайно активно досліджуваною галуззю науки. Міжнародна мережа аналізу соціальних мереж є дослідницькою асоціацією дослідників соціальних мереж. Багато дослідницьких інструментів для аналізу соціальних мереж доступні в Інтернеті (наприклад "UCINet", або пакет " network" для R) та порівняно легкі у використанні для представлення зображень мереж.

Теорія проникнення інновацій досліджує соціальні мережі та їхню роль у впливі на поширення нових ідей та практик. Агенти змін та неформальні лідери часто грають основні ролі в спонуканні до впровадження інновацій, хоча властивості самих інновацій також мають значення.

Поширені застосування

Так зване правило 150 стверджує, що розмір справжньої соціальної мережі обмежується приблизно 150 членами (іноді називається числом Данбара). Правило походить із міжкультурних досліджень у соціології та, особливо, в антропології максимального розміру села (відповідно до сучасної моди можна розуміти як ). Ця кількість визначається на основі теоретичних обчислень в еволюційній психології, і може відповідати певній середньостатистичній межі спроможностей людини розпізнавати членів та відстежувати емоційні події про членів групи. Однак, це також може бути і через економіку та потребу відстежувати "дармоїдів", оскільки більші групи створюють сприятливіші умови для шахраїв та брехунів.

Ступені віддаленості та Глобальна соціальна мережа

У феномені малого світу висувається гіпотеза про те, що ланцюг соціальних знайомств, який з'єднує одну довільну людину з іншою довільною людиною будь-де у світі, взагалі кажучи, має малу довжину. Ця концепція призвела до появи відомої фрази про шість ступенів віддалення, після проведення експерименту під назвою "малий світ" психологом Стенлі Мілгремом, який встановив, що двох випадкових громадян США можна з'єднати через максимум шістьох знайомих. У поточних експериментах в Інтернеті продовжуються дослідження цього явища, включаючи експерименти в університеті штату Огайо Проект Малий Електронний Світ та Колумбії Проект Малий Світ. Станом на 2005 рік ці експерименти підтвердили, що достатньо приблизно від п'яти до семи ступенів віддалення, аби з'єднати будь-яких двох людей в Інтернеті.

Соціальні мережі в Інтернеті

Першим інтернет-сайтом, який пропонував можливості роботи із соціальними мережами, був classmates.com, який з'явився в 1995 році. У слід за ним, в 1997 році з'явився SixDegrees.com. Починаючи з 2001 року, почали з'являтися сайти, в яких використовувалась технологія під назвою Коло друзів. Ця форма соціальних мереж, яка широко використовується у віртуальних спільнотах, набула широкої популярності в 2002 році та розквітнула з появою сайту Friendster. Наразі існує більш ніж 200 сайтів з можливостями організації соціальних мереж. Популярність цих сайтів постійно зростала, і в 2005 році було більше переглядів сторінок сайту MySpace, аніж сайту Google. У 2004 році була створена найбільша на сьогоднішній день соціальна мережа у світі - Facebook. Google також пропонує вебсайт із можливостями роботи із соціальними мережами orkut, який було запущено в 2004 році. Соціальні мережі почали розглядатись як складова інтернет-стратегії приблизно в той самий час: в березні 2005, Yahoo запустила Yahoo! 360°, а в липні 2005 News Corportaion запустила MySpace.

У цих спільнотах група перших користувачів спочатку надсилає запрошення членам власних соціальних мереж приєднатись до спільноти сайту. Нові члени повторюють цей процес, збільшуючи загальну кількість учасників та зв'язків у мережі. Сайти також пропонують такі можливості, як автоматичне оновлення адресних книг, перегляд особистої інформації один одного, утворення нових зв'язків за допомогою "служб знайомств" та інших форм соціальних зв'язків у мережі. Соціальні мережі також можуть організовуватись навколо ділових стосунків, як, наприклад, у випадку LinkedIn чи XING.

Змішування мереж - підхід до соціальних мереж, який комбінує особисті зустрічі та елементи комунікації в мережі. MySpace, наприклад, будується на основі незалежних музичних та святкових сцен, а Facebook віддзеркалює університетські спільноти. Нові соціальні мережі в Інтернеті все більше зосереджуються на певних галузях, наприклад, на мистецтві, тенісі, футболі, автомобілях та навіть пластичній хірургії.

Більшість соціальних мереж в Інтернеті є публічними, дозволяючи будь-кому приєднатись. Деякі організації, такі як великі корпорації, також мають доступ до приватних служб соціальних мереж, наприклад Enterprise Relationship Management. Вони встановлюють ці програми на власних серверах та надають можливість робітникам оприлюднювати свої мережі контактів та відносин із зовнішніми особами та компаніями.

Найвідоміші соціальні мережі світу: Facebook, Foursquare, Google+, imo.im, Instagram, Linkedln.

Інші приклади соціальних мереж: в Інтернеті - мережа для обміну фотографій Flickr, персональний онлайн-щоденник LiveJournal.

Українські соціальні мережі: Folk - мережа для неформального спілкування, Connect.ua та Vkontakte.ru - молодіжні соціальні мережі, Profeo - ділова соціальна мережа для професіоналів, Українські науковці у світі - соціальна мережа для науковців, Simpotki.net - соціальна мережа для красивих людей, kozakam.com - соціальна мережа України, antiweb.com.ua - перша українська соціальна антимережа, Ukrainci.org - неполітична блого-соціальна мережа "Ми - Українці!"

У липні 2020 року аудиторія соцмереж вперше склала більше половини населення Землі.

# data[].attributes.attachment_link.title
Соціальна мережа - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Соціа́льна мере́жа, суспільна мере́жа - соціальна структура, утворена індивідами або організаціями. Вона відображає розмаїті зв'язки між ними через різноманітні соціальні взаємовідносини, починаючи з випадкових знайомств і закінчуючи тісними родинними зв'язками. Вперше термін було запропоновано в 1954 році Дж. А. Барнесом (в роботі Class and Committees in a Norwegian Island Parish, "Human Relations").

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
української мовою

# data[].attributes.attachment_link.title
Реферати - Освіта.UA

# data[].attributes.attachment_link.description
Якісні реферати української мовою безкоштовно

# data[].attributes.attachment_link.title
Рослини - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Зеле́ні росли́ни - царство живих організмів. Назва була запропонована у 1981 році, щоб відрізнити представників царства від попереднього визначення рослин, які до того не створювали монофілетичну групу. Також царство відоме під назвою Chlorobionta або група Chlorophyta/Embryophyta. Більшість членів царства були включені до царства Рослини (Plantae) в 1866 Ернстом Геккелем.

# data[].attributes.headline
Символи України

# data[].attributes.subject
Символи України

# data[].attributes.headline
Тваринний світ

# data[].attributes.subject
Тваринний світ

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Законодавство України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Документ 2894-14, чинний, поточна редакція - Редакція від 18.12.2017, підстава 2059-19

 З А К О Н У К Р А Ї Н И
 Про тваринний світ
 ( Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2002, N 14, ст.97 )
{ Із змінами, внесеними згідно із Законами
 N 1158-VI ( 1158-17 ) від 19.03.2009, ВВР, 2009, N 30, ст.428
 N 1827-VI ( 1827-17 ) від 21.01.2010, ВВР, 2010, N 10, ст.108
 N 3282-VI ( 3282-17 ) від 21.04.2011, ВВР, 2011, N 44, ст.467
 N 3325-VI ( 3325-17 ) від 12.05.2011, ВВР, 2011, N 45, ст.480
 N 3530-VI ( 3530-17 ) від 16.06.2011, ВВР, 2012, N 2-3, ст.3
 N 5456-VI ( 5456-17 ) від 16.10.2012, ВВР, 2013, N 46, ст.640 -
зміни набирають чинності з 18.11.2012, крім положень, які
стосуються передачі повноважень від територіальних органів
центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та
реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, обласним, Київській, Севастопольській
міським державним адміністраціям, органам виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, які набирають чинності з 18.05.2013 -
див. пункт 1 розділу II Закону N 5456-VI від 16.10.2012
 N 1193-VII ( 1193-18 ) від 09.04.2014, ВВР, 2014, N 23, ст.873
 N 1697-VII ( 1697-18 ) від 14.10.2014, ВВР, 2015, N 2-3, ст.12
 N 77-VIII ( 77-19 ) від 28.12.2014, ВВР, 2015, N 11, ст.75
 N 322-VIII ( 322-19 ) від 09.04.2015, ВВР, 2015, N 25, ст.194
 N 1829-VIII ( 1829-19 ) від 07.02.2017, ВВР, 2017, N 11, ст.99
 N 1832-VIII ( 1832-19 ) від 07.02.2017, ВВР, 2017, N 12, ст.131
 N 2059-VIII ( 2059-19 ) від 23.05.2017, ВВР, 2017, N 29, ст.315 }

 { У тексті Закону:
 слова "спеціально уповноважений центральний орган виконавчої
влади з питань екології та природних ресурсів" в усіх відмінках
замінено словами "центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної політики у сфері охорони
навколишнього природного середовища" у відповідному відмінку; слова "спеціально уповноважений центральний орган виконавчої
влади з питань мисливського господарства та полювання",
"спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з
питань рибного господарства" в усіх відмінках замінено відповідно
словами "центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового та мисливського господарства",
"центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику
у сфері рибного господарства" у відповідному відмінку; слова "орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з
питань екології та природних ресурсів", "орган виконавчої влади
Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського
господарства та полювання", "орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів і
мисливського господарства та полювання" в усіх відмінках і числах
замінено відповідно словами "орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного
середовища", "орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з
питань лісового та мисливського господарства", "орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього
природного середовища і лісового та мисливського господарства" у
відповідному відмінку і числі; слова "територіальними органами", "та їх територіальні
органи", "та їх територіальних органах", "і його територіальними
органами" виключено згідно із Законом N 5456-VI (5456-17 ) від 16.10.2012 }

 Тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного
середовища, національним багатством України, джерелом духовного та
естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових
досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і
лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних
цінностей.
 В інтересах нинішнього і майбутніх поколінь в Україні за
участю підприємств, установ, організацій і громадян здійснюються
заходи щодо охорони, науково обгрунтованого, невиснажливого
використання і відтворення тваринного світу.
Розділ I
 ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ
Стаття 1. Законодавство України про охорону, використання і
 відтворення тваринного світу
 Відносини у галузі охорони, використання і відтворення
тваринного світу, об'єкти якого перебувають у стані природної
волі, у напіввільних умовах чи в неволі, на суші, у воді, грунті
та повітрі, постійно чи тимчасово населяють територію України або
належать до природних багатств її континентального шельфу та
виключної (морської) економічної зони, регулюються Конституцією
України ( 254к/96-ВР ), цим Законом, законами України "Про охорону
навколишнього природного середовища" ( 1264-12 ), "Про мисливське
господарство та полювання" ( 1478-14 ) та іншими
нормативно-правовими актами.
 Відносини у галузі охорони, використання і відтворення
сільськогосподарських, свійських тварин, а також діяльність,
пов'язана з охороною і використанням залишків викопних тварин,
регулюються відповідним законодавством України.
Стаття 2. Завдання законодавства України про охорону,
 використання і відтворення тваринного світу
 Завданнями законодавства України про охорону, використання і
відтворення тваринного світу є:
 регулювання відносин у галузі охорони, використання і
відтворення об'єктів тваринного світу;
 збереження та поліпшення середовища існування диких тварин;
 забезпечення умов збереження всього видового і популяційного
різноманіття тварин.
Стаття 3. Об'єкти тваринного світу
 Об'єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього
Закону, є:
 дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи,
плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі,
молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному
різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки
тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у
напіввільних умовах чи в неволі;
 частини диких тварин (роги, шкіра тощо);
 продукти життєдіяльності диких тварин (мед, віск тощо).
 Об'єкти тваринного світу, а також нори, хатки, лігва,
мурашники, боброві загати та інше житло і споруди тварин, місця
токування, линяння, гніздових колоній птахів, постійних чи
тимчасових скупчень тварин, нерестовищ, інші території, що є
середовищем їх існування та шляхами міграції, підлягають охороні.
Стаття 4. Дикі тварини та інші об'єкти тваринного світу
 як природний ресурс загальнодержавного значення
 Дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах
території України, її континентального шельфу та виключної
(морської) економічної зони, інші об'єкти тваринного світу, на які
поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній
власності, а також об'єкти тваринного світу, що у встановленому
законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність
і визнані об'єктами загальнодержавного значення, належать до
природних ресурсів загальнодержавного значення.
Стаття 5. Право власності на об'єкти тваринного світу
 Право власності на об'єкти тваринного світу набувається та
реалізується відповідно до Конституції України, цього Закону та
інших законів України.
 Об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної
волі і знаходяться в межах території України, її континентального
шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права
власності Українського народу.
 Від імені Українського народу права власника об'єктів
тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного
значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
 Кожний громадянин має право користуватися об'єктами
тваринного світу - об'єктами права власності Українського народу
відповідно до цього Закону та інших законів України.
 Об'єкти тваринного світу в Україні можуть перебувати у
державній, комунальній та приватній власності.
 Об'єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною
держави незалежно від права власності на них.
Стаття 6. Право державної і комунальної власності
 на об'єкти тваринного світу
 Об'єкти тваринного світу, які утримуються (зберігаються)
підприємствами, установами та організаціями державної або
комунальної форми власності, є об'єктом права державної або
комунальної власності.
Стаття 7. Право приватної власності на об'єкти
 тваринного світу
 Об'єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі,
розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті
іншим не забороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній
власності юридичних та фізичних осіб.
 Законність набуття у приватну власність об'єктів тваринного
світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна
бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують
законність вилучення цих об'єктів з природного середовища,
ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання
у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством
порядку.
 У передбаченому законом порядку права власників об'єктів
тваринного світу можуть бути обмежені в інтересах охорони цих
об'єктів, навколишнього природного середовища та захисту прав
громадян.
Стаття 8. Припинення права приватної власності
 на об'єкти тваринного світу
 Право приватної власності на об'єкти тваринного світу
припиняється у разі:
 жорстокого поводження з дикими тваринами;
 встановлення законодавчими актами заборони щодо перебування у
приватній власності окремих об'єктів тваринного світу.
 Право приватної власності на об'єкти тваринного світу може
припинятися і в інших випадках, передбачених законом.
 Право приватної власності на об'єкти тваринного світу у
випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути
припинено в судовому порядку за позовами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього
природного середовища, раціонального використання, відтворення і
охорони природних ресурсів.{ Частина третя статті 8 із змінами, внесеними згідно із Законами
N 5456-VI ( 5456-17 ) від 16.10.2012, N 1697-VII ( 1697-18 ) від
14.10.2014 }
Стаття 9. Основні вимоги та принципи охорони, раціонального
 використання і відтворення тваринного світу
 Під час проведення заходів щодо охорони, раціонального
використання і відтворення тваринного світу, а також під час
здійснення будь-якої діяльності, яка може вплинути на середовище
існування диких тварин та стан тваринного світу, повинно
забезпечуватися додержання таких основних вимог і принципів:
 збереження умов існування видового і популяційного
різноманіття тваринного світу в стані природної волі;
 недопустимість погіршення середовища існування, шляхів
міграції та умов розмноження диких тварин;
 збереження цілісності природних угруповань диких тварин;
 додержання науково обгрунтованих нормативів і лімітів
використання об'єктів тваринного світу, забезпечення
невиснажливого їх використання, а також відтворення;
 раціональне використання корисних властивостей і продуктів
життєдіяльності диких тварин;
 платність за спеціальне використання об'єктів тваринного
світу;
 регулювання чисельності диких тварин в інтересах охорони
здоров'я населення і запобігання заподіянню шкоди довкіллю,
господарській та іншій діяльності;
 урахування результатів оцінки впливу на довкілля об'єктів
господарської та іншої діяльності, які можуть негативно впливати
на стан тваринного світу. { Абзац дев'ятий статті 9 із змінами,
внесеними згідно із Законом N 2059-VIII ( 2059-19 ) від
23.05.2017 }
Стаття 10. Права та обов'язки громадян у галузі охорони,
 використання і відтворення тваринного світу
 Громадяни відповідно до закону мають право:
 на загальне і спеціальне використання об'єктів тваринного
світу;
 мати у власності окремі об'єкти тваринного світу;
 на компенсацію шкоди, завданої дикими тваринами.
 Громадяни відповідно до закону зобов'язані:
 охороняти тваринний світ і середовище перебування диких
тварин;
 сприяти відтворенню відновлюваних об'єктів тваринного світу;
 використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до
закону;
 відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу
внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання
і відтворення тваринного світу.
 Громадяни мають й інші права та обов'язки, передбачені
законом.
Розділ II
 ДЕРЖАВНІ ОРГАНИ, ЩО ЗДІЙСНЮЮТЬ УПРАВЛІННЯ ТА
 РЕГУЛЮВАННЯ У ГАЛУЗІ ОХОРОНИ, ВИКОРИСТАННЯ І
 ВІДТВОРЕННЯ ТВАРИННОГО СВІТУ, ТА ЇХ ПОВНОВАЖЕННЯ
Стаття 11. Державне управління та регулювання у галузі
 охорони, використання і відтворення
 тваринного світу
 Державне управління та регулювання у галузі охорони,
використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет
Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим,
місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи
виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення
тваринного світу, до яких належать центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони
навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику із здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища,
раціонального використання, відтворення і охорони природних
ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового та мисливського господарства,
центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику
у сфері рибного господарства, інші уповноважені органи виконавчої
влади відповідно до їх повноважень.{ Частина перша статті 11 із змінами, внесеними згідно із Законом
N 5456-VI ( 5456-17 ) від 16.10.2012 }
 Органам місцевого самоврядування законами можуть бути надані
окремі повноваження органів виконавчої влади у галузі охорони,
використання і відтворення тваринного світу.
Стаття 12. Повноваження Кабінету Міністрів України
 у галузі охорони, використання і відтворення
 тваринного світу
 До повноважень Кабінету Міністрів України у галузі охорони,
використання і відтворення тваринного світу належить:
 забезпечення реалізації визначеної Верховною Радою України
державної політики у галузі охорони, використання і відтворення
тваринного світу;
 забезпечення державного регулювання і контролю у галузі
охорони, використання і відтворення тваринного світу;
 здійснення управління об'єктами тваринного світу державної
власності відповідно до закону;
 розроблення та здійснення загальнодержавних програм у галузі
охорони, використання і відтворення тваринного світу;
 затвердження порядку встановлення екологічних нормативів,
лімітів та видачі відповідних дозволів чи інших документів на
право використання об'єктів тваринного світу як природного ресурсу
загальнодержавного значення;
 організація зовнішньоекономічних зв'язків і міжнародного
співробітництва у галузі охорони, використання і відтворення
тваринного світу;
 координація роботи уповноважених центральних органів
виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення
тваринного світу; { Абзац восьмий статті 12 із змінами, внесеними
згідно із Законом N 5456-VI ( 5456-17 ) від 16.10.2012 }
 здійснення інших повноважень, передбачених законом.
Стаття 13. Повноваження уповноважених центральних
 органів виконавчої влади у галузі охорони,
 використання і відтворення тваринного світу{ Назва статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законом
N 5456-VI ( 5456-17 ) від 16.10.2012 }
 До повноважень уповноважених центральних органів виконавчої
влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного
світу належить:
 реалізація державної політики у галузі охорони, використання
і відтворення тваринного світу;
 здійснення державного регулювання і контролю у галузі
охорони, використання і відтворення тваринного світу;
 здійснення нормативного регулювання у галузі охорони,
використання і відтворення тваринного світу;
 організація робіт з охорони, використання і відтворення
об'єктів тваринного світу, збереження та поліпшення середовища їх
існування, умов розмноження і шляхів міграції;
 вирішення відповідних питань у сфері користування об'єктами
тваринного світу;
 координація діяльності органів державної влади, підприємств,
установ, організацій та громадян у галузі охорони, використання і
відтворення тваринного світу;
 розроблення порядку видачі відповідних дозволів чи інших
документів на право використання об'єктів тваринного світу, а
також забезпечення видачі таких документів на право використання
об'єктів тваринного світу, які належать до природних ресурсів
загальнодержавного значення;
 прийняття рішення про припинення використання об'єктів
тваринного світу у випадках, передбачених цим Законом;
 встановлення лімітів, норм використання об'єктів тваринного
світу, вирішення в межах своїх повноважень питань щодо регулювання
здійснення полювання, рибальства та інших видів використання
об'єктів тваринного світу;
 визначення за погодженням із "центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну фінансову політику, вартості
відповідних дозволів чи інших документів на право добування
об'єктів тваринного світу; { Абзац одинадцятий частини першої
статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законом N 5456-VI
( 5456-17 ) від 16.10.2012 }
 подання в установленому порядку документів з питань надання у
користування мисливських угідь та рибогосподарських водних
об'єктів органам, які уповноважені приймати рішення про надання у
користування таких угідь та об'єктів;
 видача відповідних дозволів чи інших документів на право
переселення об'єктів тваринного світу, організація роботи з їх
штучного відтворення;
 забезпечення ведення державного обліку чисельності та обліку
обсягів добування об'єктів тваринного світу;
 організація роботи щодо укладення відповідно до закону з
користувачами мисливських угідь та рибогосподарських водних
об'єктів договорів про умови здійснення діяльності щодо охорони,
використання і відтворення тваринного світу, здійснення контролю
за виконанням цих договорів;
 ведення моніторингу та державного кадастру тваринного світу;
 вирішення інших питань, визначених законами України та
покладених на них актами Президента України. { Абзац сімнадцятий
частини першої статті 13 в редакції Закону N 5456-VI ( 5456-17 )
від 16.10.2012 }
 уповноважені центральні органи виконавчої влади з питань
екології та природних ресурсів, мисливського господарства та
полювання здійснюють покладені на них повноваження самостійно і
через їх територіальні органи (у разі їх утворення), а на
території Автономної Республіки Крим - через органи виконавчої
влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього
природного середовища і лісового та мисливського господарства.{ Статтю 13 доповнено частиною другою згідно із Законом N 3530-VI
( 3530-17 ) від 16.06.2011 }
{ Текст статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законом
N 5456-VI ( 5456-17 ) від 16.10.2012 }
Стаття 14. Повноваження Ради міністрів Автономної Республіки
 Крим, обласних, Київської та Севастопольської
 міських, районних державних адміністрацій у
 галузі охорони, використання і відтворення
 тваринного світу
 До повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим,
обласних, Київської та Севастопольської міських, районних
державних адміністрацій у галузі охорони, використання і
відтворення тваринного світу належить:
 реалізація державної політики у галузі охорони, використання
і відтворення тваринного світу;
 здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про
охорону, використання і відтворення тваринного світу юридичними та
фізичними особами;
 розроблення та забезпечення виконання державних, місцевих та
інших територіальних програм з питань охорони, використання і
відтворення тваринного світу;
 погодження в установленому порядку питань, що стосуються
надання в користування мисливських угідь та рибогосподарських
водних об'єктів;
 організація і здійснення державного регулювання та контролю
за охороною, використанням і відтворенням тваринного світу,
забезпеченням ведення моніторингу, державного кадастру та
державного обліку об'єктів тваринного світу, які перебувають на їх
території;
 встановлення відповідно до закону обмежень щодо використання
об'єктів тваринного світу;
 забезпечення додержання вимог законодавства у галузі охорони,
використання і відтворення тваринного світу;
 погодження питань щодо розміщення підприємств, інших
об'єктів, які можуть негативно впливати на стан тваринного світу;
 взаємодія з органами місцевого самоврядування з питань
охорони, використання і відтворення тваринного світу;
 здійснення інших повноважень, передбачених законом.
Стаття 15. Повноваження Верховної Ради Автономної Республіки
 Крим, обласних, Київської та Севастопольської
 міських, районних, сільських, селищних, міських,
 районних у містах (де вони утворені) рад у галузі
 охорони, використання і відтворення тваринного
 світу
 До повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим,
обласних, Київської та Севастопольської міських, районних,
сільських, селищних, міських, районних у містах (де вони утворені)
рад у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу
належить:
 організація розроблення і затвердження республіканських та
інших територіальних програм з питань охорони, використання і
відтворення тваринного світу;
 вирішення в установленому законодавством порядку питань щодо
надання в користування мисливських угідь та рибогосподарських
водних об'єктів;
 організація та здійснення заходів щодо охорони тваринного
світу та поліпшення середовища його існування;
 здійснення інших повноважень, передбачених законом.
Розділ III
 ВИКОРИСТАННЯ ОБ'ЄКТІВ ТВАРИННОГО СВІТУ
Стаття 16. Загальне використання об'єктів тваринного світу
 Громадянам гарантується право безоплатного загального
використання об'єктів тваринного світу для задоволення життєво
необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних тощо).
 Загальне використання об'єктів тваринного світу здійснюється
без вилучення об'єктів тваринного світу з природного середовища
(за винятком любительського і спортивного рибальства у водних
об'єктах загального користування в межах встановлених
законодавством обсягів безоплатного вилову).
 У порядку загального використання об'єктів тваринного світу
здійснюється використання корисних властивостей життєдіяльності
тварин - природних санітарів середовища, запилювачів рослин тощо,
а також використання об'єктів тваринного світу в наукових,
культурно-освітніх, виховних, естетичних та інших цілях, не
заборонених законом.
 Під час здійснення загального використання об'єктів
тваринного світу забороняється знищення тварин, руйнування їхнього
житла та інших споруд (нір, хаток, лігв, гнізд, мурашників,
бобрових загат тощо), порушення середовища існування тварин і
погіршення умов їх розмноження.
Стаття 17. Спеціальне використання об'єктів тваринного світу
 До спеціального використання об'єктів тваринного світу
належать усі види використання тваринного світу (за винятком
передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і
спортивного рибальства у водних об'єктах загального користування),
що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із
природного середовища.
 Спеціальне використання об'єктів тваринного світу в порядку
ведення мисливського і рибного господарства здійснюється з
наданням відповідно до закону підприємствам, установам,
організаціям і громадянам права користування мисливськими угіддями
та рибогосподарськими водними об'єктами.
 Спеціальне використання об'єктів тваринного світу
здійснюється лише за відповідними дозволами чи іншими документами,
що видаються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Ця вимога поширюється також на власників чи користувачів
земельними ділянками, на яких перебувають (знаходяться) об'єкти
тваринного світу.
Стаття 18. Збір за спеціальне використання об'єктів
 тваринного світу
 За спеціальне використання об'єктів тваринного світу
справляється збір.
 Збір справляється за такі види спеціального використання
об'єктів тваринного світу:
 мисливство;
 рибальство, включаючи добування водних безхребетних тварин;
 використання диких тварин з метою отримання продуктів їх
життєдіяльності;
 добування (придбання) диких тварин з метою їх утримання і
розведення у напіввільних умовах чи в неволі;
 використання об'єктів тваринного світу в наукових,
культурно-освітніх, виховних та естетичних цілях у разі їх
вилучення з природного середовища з метою отримання прибутку.
 Розмір збору встановлюється залежно від виду (групи видів)
тварин, мети та обсягів їх використання, поширення та цінності, з
урахуванням місцезнаходження, якості, продуктивності території та
інших екологічних і економічних факторів.
 Спеціальне використання об'єктів тваринного світу в наукових,
культурно-освітніх, виховних та естетичних цілях (якщо це не
пов'язане з отриманням прибутку), з метою відтворення тваринного
світу, порятунку диких тварин, які зазнають лиха, регулювання
чисельності диких тварин в інтересах охорони здоров'я населення і
відвернення заподіяння шкоди природному середовищу, господарській
та іншій діяльності, а також регулювання чисельності хижих і
шкідливих тварин у порядку ведення мисливського і рибного
господарства здійснюється без справляння збору.
 Порядок справляння і розміри збору за спеціальне використання
об'єктів тваринного світу встановлюються Кабінетом Міністрів
України.
Стаття 19. Умови і підстави припинення права спеціального
 використання об'єктів тваринного світу
 Право спеціального використання об'єктів тваринного світу
припиняється в разі:
 закінчення строку, на який було надано відповідний дозвіл чи
інший документ на право їх використання;
 добровільної відмови підприємств, установ, організацій та
громадян від використання об'єктів тваринного світу;
 припинення діяльності підприємств, установ, організацій та
громадян, які використовували об'єкти тваринного світу;
 порушення встановленого законодавством порядку та умов
спеціального використання об'єктів тваринного світу;
 жорстокого поводження з дикими тваринами (незалежно від виду
тварин, форми вчинення такого діяння та наслідків, що настали).
{ Частину першу статті 19 доповнено абзацом шостим згідно із
Законом N 1829-VIII ( 1829-19 ) від 07.02.2017 }
 Право використання об'єктів тваринного світу може бути також
припинено на підставі рішення суду в разі систематичного
невиконання підприємствами, установами, організаціями та
громадянами встановлених законодавством правил, норм та інших
вимог або договірних обов'язків щодо охорони, використання і
відтворення об'єктів тваринного світу, а також в інших випадках,
передбачених законом.
 Припинення права спеціального використання об'єктів
тваринного світу здійснюється в порядку, визначеному
законом.
 Припинення права спеціального використання об'єктів
тваринного світу не звільняє підприємства, установи, організації
та громадян від зобов'язань щодо відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і
відтворення тваринного світу.
Стаття 20. Види використання об'єктів тваринного світу
 За умови додержання вимог цього Закону та інших
нормативно-правових актів можуть здійснюватися такі види
використання об'єктів тваринного світу:
 мисливство;
 рибальство, включаючи добування водних безхребетних тварин;
 використання об'єктів тваринного світу в наукових,
культурно-освітніх, виховних та естетичних цілях;
 використання корисних властивостей життєдіяльності тварин -
природних санітарів середовища, запилювачів рослин тощо;
 використання диких тварин з метою отримання продуктів їх
життєдіяльності;
 добування (придбання) диких тварин з метою їх утримання і
розведення у напіввільних умовах чи в неволі.
 Законами можуть бути передбачені й інші види використання
об'єктів тваринного світу.
Стаття 21. Мисливство
 Мисливством вважається вид спеціального використання
тваринного світу, яке здійснюється шляхом добування диких звірів
та птахів, що перебувають у стані природної волі або утримуються в
напіввільних умовах у межах мисливських угідь і які можуть бути
об'єктами полювання.
 Для організації та ведення мисливського господарства
надаються у користування спеціально визначені для цього мисливські
угіддя.
 Користувачами мисливських угідь можуть бути спеціалізовані
мисливські господарства, інші підприємства, установи та
організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення
мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських
угідь.
Стаття 22. Право на полювання
 Право на полювання в межах визначених для цього мисливських
угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку і
одержали відповідні документи, що засвідчують право на полювання.
Стаття 23. Документи на право полювання
 Документами на право полювання є:
 посвідчення мисливця;
 щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень
правил полювання з відміткою про сплату державного мита;
 дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна
картка тощо);
 відповідний дозвіл на право користування вогнепальною
мисливською зброєю (у разі полювання з такою зброєю);
 паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і
птахів у разі їх використання під час полювання. { Абзац шостий
частини першої статті 23 із змінами, внесеними згідно із Законом
N 1827-VI ( 1827-17 ) від 21.01.2010 }
 Зазначені документи мисливець зобов'язаний мати під час
здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції
полювання і пред'являти їх на вимогу осіб, уповноважених
здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та
полювання.
 Посвідчення мисливця та щорічна контрольна картка обліку
добутої дичини і порушень правил полювання видаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері
лісового та мисливського господарства, а на території Автономної
Республіки Крим органом виконавчої влади Автономної Республіки
Крим з питань лісового та мисливського господарства відповідно до
порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної політики у сфері лісового та
мисливського господарства.{ Частина третя статті 23 в редакції Закону N 1827-VI ( 1827-17 )
від 21.01.2010; із змінами, внесеними згідно із Законом N 5456-VI
( 5456-17 ) від 16.10.2012 }
Стаття 24. Організація і ведення мисливського господарства,
 полювання та надання у користування мисливських
 угідь
 Організація і ведення мисливського господарства, полювання та
надання у користування мисливських угідь здійснюються у порядку,
встановленому Законом України "Про мисливське господарство та
полювання" ( 1478-14 ), іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 25. Рибальство
 Рибальством вважається добування риби та водних безхребетних.
 На території України відповідно до законодавства може
здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство.
 Правила рибальства, об'єкти рибальства, порядок надання у
користування рибогосподарських водних об'єктів, а також вимоги
щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку,
встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 26. Промислове рибальство
 Підприємствам, установам, організаціям і громадянам у порядку
спеціального використання об'єктів тваринного світу надається
право ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних
безхребетних на промислових ділянках рибогосподарських водних
об'єктів та континентальному шельфі України.
 До рибогосподарських водних об'єктів належать усі поверхневі,
територіальні і внутрішні морські води, які використовуються
(можуть використовуватися) для промислового добування, вирощування
чи розведення риби та інших об'єктів водного промислу або мають
значення для природного відтворення їх запасів, а також виключна
(морська) економічна зона та акваторія у межах континентального
шельфу України.
 Перелік промислових ділянок рибогосподарських водних об'єктів
(їх частин) визначається Кабінетом Міністрів України.
 Підприємства, установи, організації і громадяни, яким надано
в користування рибогосподарські водні об'єкти (їх частини), для
ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних
безхребетних, зобов'язані дотримуватися вимог, передбачених
статтею 34 цього Закону, а також здійснювати інші заходи, що
забезпечують поліпшення екологічного стану водних об'єктів і умов
відтворення рибних запасів, та утримувати в належному санітарному
стані прибережні захисні смуги в місцях здійснення промислового
рибальства.
Стаття 27. Любительське і спортивне рибальство
 У порядку загального використання об'єктів тваринного світу
громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється
безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого
споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до
законодавства водних об'єктах загального користування у межах
встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови
додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
 В інших випадках любительське і спортивне рибальство
здійснюються на праві спеціального використання об'єктів
тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів
України відповідно до цього та інших законів.
Стаття 28. Використання об'єктів тваринного світу в
 наукових, культурно-освітніх, виховних та
 естетичних цілях
 Використання об'єктів тваринного світу, які перебувають у
стані природної волі, в наукових, культурно-освітніх, виховних та
естетичних цілях здійснюється підприємствами, установами,
організаціями та громадянами безоплатно і без відповідних дозволів
чи інших документів, якщо при цьому об'єкти тваринного світу не
вилучаються (в тому числі тимчасово) із природного середовища,
тваринам та середовищу їх існування не завдається шкоди, не
порушуються права власників та користувачів природних ресурсів.
 Використання об'єктів тваринного світу, які перебувають у
напіввільних умовах чи в неволі, для наукових, культурно-освітніх,
виховних та естетичних цілей може здійснюватися за плату без
вилучення тварин із середовища їх існування.
 Вилучення об'єктів тваринного світу в наукових,
культурно-освітніх, виховних та естетичних цілях із природного
середовища допускається тільки за відповідними дозволами чи іншими
документами, які видаються згідно з правилами, встановленими
центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування
державної політики у сфері охорони навколишнього природного
середовища.
 У разі необхідності уповноважені центральні органи виконавчої
влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного
світу, а на території Автономної Республіки Крим - органи
виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища і лісового та мисливського
господарства можуть встановлювати обмеження, а також постійну чи
тимчасову заборону використання об'єктів тваринного світу або
вилучення об'єктів тваринного світу в наукових,
культурно-освітніх, виховних та естетичних цілях. Підприємства,
установи, організації та громадяни, які в зазначених цілях
вилучають об'єкти тваринного світу з природного середовища,
зобов'язані забезпечувати комплексне використання їх і збереження
для подальших наукових досліджень добутого зоологічного матеріалу.
{ Частина четверта статті 28 із змінами, внесеними згідно із
Законами N 3530-VI ( 3530-17 ) від 16.06.2011, N 5456-VI
( 5456-17 ) від 16.10.2012 }
Стаття 29. Використання корисних властивостей
 життєдіяльності тварин
 Використання корисних властивостей життєдіяльності тварин -
природних санітарів середовища, запилювачів рослин тощо
допускається тільки без їх вилучення та знищення, погіршення
середовища їх існування і без заподіяння тваринам іншої шкоди.
Стаття 30. Використання диких тварин з метою отримання
 продуктів їх життєдіяльності
 Використання диких тварин з метою отримання продуктів їх
життєдіяльності допускається тільки без вилучення та знищення
тварин і без погіршення середовища їх існування.
 Використання диких тварин з метою отримання продуктів їх
життєдіяльності здійснюється за правилами ( z1180-11 ),
встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері охорони навколишнього
природного середовища.
Стаття 31. Добування (придбання) диких тварин з метою їх
 утримання і розведення у напіввільних умовах
 чи в неволі
 Підприємствам, установам, організаціям і громадянам
дозволяється добування (придбання) диких тварин з метою утримання
і розведення у напіввільних умовах чи в неволі для використання
цих тварин та отриманих продуктів їх життєдіяльності.
 Тварини, вилучені з природного середовища за відповідним
дозволом чи іншим документом та за визначену у встановленому
законодавством порядку плату, є власністю підприємств, установ,
організацій та громадян, яким цей дозвіл чи інший документ було
видано.
 Дикі тварини, що утримуються підприємствами, установами,
організаціями та громадянами у напіввільних умовах чи в неволі без
відповідного дозволу чи інших документів на право вилучення їх з
природного середовища, що засвідчують законність їх набуття,
вважаються незаконно набутими.
 Правила добування диких тварин, а також їх утримання і
розведення у напіввільних умовах чи в неволі ( z1384-10 )
встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері охорони навколишнього
природного середовища, за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового
та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства.
{ Частина четверта статті 31 із змінами, внесеними згідно із
Законом N 5456-VI ( 5456-17 ) від 16.10.2012 }
Стаття 32. Регулювання чисельності диких тварин
 В інтересах охорони здоров'я і безпеки населення, запобігання
захворюванням сільськогосподарських та інших свійських тварин,
відвернення заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу,
господарській та іншій діяльності здійснюються заходи, спрямовані
на регулювання чисельності окремих видів диких тварин.
 Ці заходи повинні здійснюватися способами, які не допускали б
заподіяння шкоди іншим видам тварин і забезпечували збереження
середовища існування диких тварин.
 Види диких тварин, чисельність яких підлягає регулюванню,
порядок проведення відповідних заходів щодо регулювання їх
чисельності визначаються обласними, Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями, а на території Автономної
Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки
Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з
урахуванням науково обгрунтованих експертних висновків та за
погодженням з іншими уповноваженими центральними органами
виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення
тваринного світу. Інформація щодо видів диких тварин, чисельність
яких підлягає регулюванню, порядок проведення відповідних заходів
щодо регулювання їх чисельності надається уповноваженими органами
центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування
державної політики у сфері охорони навколишнього природного
середовища.{ Частина третя статті 32 із змінами, внесеними згідно із Законами
N 3530-VI ( 3530-17 ) від 16.06.2011, N 5456-VI ( 5456-17 ) від
16.10.2012 }
 Регулювання чисельності хижих та шкідливих тварин у порядку
ведення мисливського і рибного господарства здійснюється
відповідно до Закону України "Про мисливське господарство та
полювання", інших нормативно-правових актів.
Стаття 33. Права користувачів об'єктами тваринного світу
 Користувачі об'єктами тваринного світу в установленому
законодавством порядку мають право:
 здійснювати спеціальне використання об'єктів тваринного світу
відповідно до цього Закону;
 власності на добуті (придбані) в законному порядку об'єкти
тваринного світу і доходи від їх реалізації;
 оскаржувати рішення органів виконавчої влади і посадових
осіб, що порушують їх права на використання об'єктів тваринного
світу.
 Підприємства, установи, організації та громадяни, які
здійснюють ведення мисливського і рибного господарства, мають
також право брати участь у вирішенні питань охорони, використання
і відтворення об'єктів тваринного світу, що перебувають на
території закріплених за ними мисливських угідь та
рибогосподарських водних об'єктів.
 Підприємства, установи, організації та громадяни користуються
й іншими правами щодо використання об'єктів тваринного світу.
 Права підприємств, установ, організацій та громадян щодо
використання об'єктів тваринного світу можуть бути обмежені
відповідно до закону.
Стаття 34. Обов'язки користувачів об'єктами тваринного світу
 Користувачі об'єктами тваринного світу в установленому
законодавством порядку зобов'язані:
 додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків
використання об'єктів тваринного світу;
 використовувати тваринний світ у способи, що не допускають
порушення цілісності природних угруповань і забезпечують
збереження тварин, яких не дозволено використовувати;
 безперешкодно допускати до перевірки всіх об'єктів, де
утримуються, перероблюються та реалізуються об'єкти тваринного
світу, представників органів, що здійснюють державний контроль за
охороною і використанням тваринного світу, своєчасно виконувати їх
законні вимоги та розпорядження;
 своєчасно вносити збір за спеціальне використання об'єктів
тваринного світу.
 Користувачі об'єктами тваринного світу, які здійснюють
ведення мисливського та рибного господарства, також зобов'язані:
 раціонально використовувати об'єкти тваринного світу, не
допускати погіршення екологічного стану середовища існування
тварин внаслідок власної діяльності, застосовувати природоохоронні
технології під час здійснення виробничих процесів;
 проводити первинний облік чисельності і використання диких
тварин, вивчати їх стан та характеристики угідь, де перебувають
об'єкти тваринного світу, подавати цю інформацію органам, що
здійснюють державний облік тварин та облік їх використання,
ведення державного кадастру і моніторингу тваринного світу;
 проводити комплексні заходи, спрямовані на відтворення, в
тому числі штучне, диких тварин, збереження і поліпшення
середовища їх існування;
 здійснювати заходи щодо виконання загальнодержавних,
регіональних, республіканських та інших територіальних екологічних
програм з питань охорони, використання і відтворення тваринного
світу;

Якщо Ви побачили помилку в тексті, виділіть її мишкою та натисніть Ctrl-Enter. Будемо вдячні!

# data[].attributes.attachment_link.title
Про тваринний світ

# data[].attributes.attachment_link.description
Документ 2894-14, чинний, поточна редакція - Редакція від 18.12.2017, підстава 2059-19 З А К О Н У К Р А Ї Н И Про тваринний світ ( Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2002, N 14, ст.97 ) { Із змінами, внесеними згідно із Законами N 1158-VI ( 1158-17 ) від

# data[].attributes.headline
Великі міста світу

# data[].attributes.subject
Великі міста світу

# data[].attributes.attachment_link.title
Міста-мільйонники світу - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Деякі міста-мільйонники є передмістями інших міст-мільйонників, наприклад Газіабад і Фарідабад є передмістями Делі; Інчхон, Сувон та Коян є передмістями Сеула; Бекасі, Депок, Південний Тангеранг і Тангеранг є передмістями Джакарти; Екатепек-де-Морелос і Несауалькойотль є передмістями Мехіко; Гіза та Шубра-ель-Хейма є передмістями Каїра; Калоокан і Кесон-Сіті є передмістями Маніли; Омдурман і Північний Хартум є передмістями Хартума тощо.

# data[].attributes.attachment_link.title
Список морів - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Усього у Світовому океані налічується 63 моря - з них 25 у Тихому, 16 у Атлантичному, 11 в Індійському, а також 11 у Північно Льодовитому океані. Безумовно, при цьому, не враховуються великі озера, у назві яких фігурує слово "море" - Каспійське та Аральське моря, які є залишками стародавнього океану Тетіс, а також значно мешнші озера - Мертве та Галілейське моря.