# data[].attributes.body
Kakaopuid kasvatatakse peamiselt suurtes istandustes ning neid korjatakse tihti käsitsi. Kakaopuud võivad kasvada kuni 8 meetri kõrguseks ning koos kohvipuu ja õlipalmiga, kakaopuu tähtsaim taimekasvandusartikkel ekvatoriaalse kliimaga maades.

Kakaopuu vajab kasvamiseks aastaringselt sooja ja niisket kliimat, kus oleks pikk vegetatsiooni periood. Seetõtu on ta just eelkõige levinud ekvatoriaalse kliimaga aladel nagu Kesk-Aafrika ja Lõuna-Ameerika. Puu on vähenõudlik muldade osas, aga nõuab kasvamiseks liigniisket pinnast.

Kakaopuust kasutatakse eelkõige tema viljadest saadavaid seemneid, millest valmistatakse peamiselt šokolaadi jm kakaotooteid ning kosmeetikatooteid. Suurimad eksportijad on Lõuna- ja Kesk Ameerika riigid (Brasiilia ja Mehhiko), aga tähtsad piirkonnad on ka Lääne-Aafrika ja Indoneesia. Suurimad tootjad on Indoneesia (18,7% kogutoodangust) ja Elevandiluurannik (33% maailma kogutoodangust) ning kokku toodeti maailmas 2012. aasatal umbes 5 mln tonni kakaoube.

# data[].attributes.body
Tubakat kasvatakse enam kui sajas riigis üle maailma ja võtab enda alla üle 3,8 milj. hektari põllumaad.

Tubakas vajab kasvamiseks palju väetist, kuna võtab mullast suures koguses fosforit, lämmastikku ja kaaliumit. Tubakas kasvab ekvatoriaalses ja lähis-ekvatoriaalses kliimas. Seemned pannakse sageli külmaraamidesse ja kui taim 20 sentimeetri pikkuseks on kasvanud, pannakse see mulda. Korjatakse kord aastas, tavaline viis on lõigata kogu taim maa lähedalt ära. Tubakas vajab kasvamiseks palju vett ja ohtralt toitaineid (fosfor, lämmastik, kaalium). Tubakat kasutatakse suitsetamiseks (tubakalehti suitsetatakse sigarina, sigaretina või piibuga), ajaloos on kasutatud seda ka meditsiinilisel otstarbel, näiteks hambavalu leevendamiseks. Tubakat saab tarvitada ka närimis- ja nuusktubakana.

Suurimad kasvatajariigid on Hiina (3200000 tonni aastas) , järgnevad tagasihoidlikumad India (875000 tonni), Brasiilia (810550 tonni) ja USA (345000 tonni). Suurimad eksportijariigid on Brasiilia (476000 t), USA (153427 t), Hiina (140783 t), Malawi (124301 t). Tubakat kasvatakse enam kui sajas riigis.

Kasutatud materjalid;

http://en.wikipedia.org/wiki/Tobacco#Production

http://www.tobaccoatlas.org/industry/growing_tobacco/text/

http://faostat.fao.org/site/339/default.aspx

https://www.google.ee/search?q=tobacco&biw

http://www.tobaccoatlas.org/industry/manufacturing/exporting_countries/

# data[].attributes.body
Mais on kõrreliste sugukonda, maisi perekonda kuuluv üheaastane teravili. Pärined tõenäoliselt Kesk-Ameerikast umbes 7000 aastat tagasi. Mais kasvab tavaliselt 2-3, harva kuni 6 meetri kõrguseks. Ta annab hektari kohta rohkem teri kui ükski teine teravili. Viljapea kasvab varre lehekaenlasse. Tõlvikuid on maisitaimel 1-4. Tõlvik on tavaliselt 10-25, harva kuni 45 cm pikkune ja sisaldab tavaliselt 200-400, harva kuni 1000 seemet. Seemned on tavaliselt kollased, kuid eri sortidel võivad olla ka valkjad, punased, sinakad, mustjad jne.

Harilik mais on valgusnõudlik ja soojalembeline taim ning seda kasvatatakse peaaegu kogu maakeral, välja arvatud polaaralad ja kõrgmäestikud. Kasvuperioodi soovitatav õhutemperatuur jääb vahemikku 25...30 kraadi. Maisi kasvatatakse merepinna kõrgusel Kaspia mere lähedal ja kuni 4000 meetri kõrgusel Peruu Andides. Taimed kasvavad kõige paremini kergetel, hästi õhustatud, neutraalse reaktsiooniga ja viljakatel muldadel.

Haljalt koristatud taimi kasutatakse loomasöödana, biogaasi tootmiseks ja silo valmistamiseks. Maisiteradest valmistatakse maisijahu, maisihelbeid, loomasööta, piiritust, tangu, maisitärklist, siirupit jm. Maisijahust tehakse leiba. Noori suhkrumaisi tõlvikuid kasutatakse köögiviljana, süüakse toorelt või keedetult.

Aastas kasvatatakse 71,1 miljonit tonni maisi. Peamised maisikasvatajad on USA (31,4%), Hiina (23,6%), Brasiilia (8,1%). Neile järgnevad Argentiina, India, Mehhiko, Ukraina ja Indoneesia peaaegu võrdse toodanguga. Kõige suurem eksportija on USA, talle järgnevad Brasiilia, Ukraina ja Argentiina.

Kasutatud materjalid:

http://faostat.fao.org/site/339/default.aspx

http://et.wikipedia.org/wiki/Mais

http://www.indexmundi.com/agriculture/?commodity=corn&graph=exports

http://agrodaily.com/2013/07/25/corn-imports-from-argentina-paraguay-up-during-first-six-months/

# data[].attributes.body
Riis (Oryza) on kõrreliste sugukonda kuuluvate taimede perekond. Riisi kasvatatakse üle maailma kultuuritaimena ning ta on inimkonna jaoks väga tähtis teravili. Riisi kõrred on püstised ja kasvavad tavaliselt 1–1,8 m kõrguseks, sõltudes eelkõige sordist ja kasvupinnase viljakusest. Lehed on kuni 60 cm pikkused ja 1,5 cm laiused. Ühel taimel on sageli 18–20 kõrt.Väikesed tuultolmlevad õied moodustavad 30–50 cm pikkuse pöörise. Valminud terade pikkus on 5–12 mm ja laius 2–3 mm.

Tänapäeval arvatakse eksisteerivat ligi 40 000 riisi kultuursorti, kuid täpne arv on teadmata. Riisisorte liigitatakse tärkliserikasteks ja kleepriisiks. Kleepriisi terad on pehmed ja sisaldavad gluteeni ning suhkrut. Tärkliserikaste teradega sordid jagunevad omakorda pika-, keskmise- ja lühikeseteralisteks. Kõige levinumad on maailmas pikateralised riisisordid. Keskmise ja lühiteralisi sorte kasvatatakse veidi jahedamas kliimas, sest nad vajavad pikemat kasvuperioodi.Riisitaimed on sooja- ja niiskuselembelised ning väga valgusnõudlikud. Mida paremad on valgustingimused, seda paremat saaki saab. Sõltuvalt sordist kasvatatakse riisi tavalisel või üleujutatud põllul. Levinum on üleujutatud põldude kasutamine, sest selline põllupidamine annab rohkem saaki. Kagu-Aasias saadakse riisipõllult aastas kaks kuni kolm saaki. Riisitaimed kasvatatakse kõigepealt peenratel ning enne istutust ujutatakse põllud mulla pehmendamiseks veega üle. Seejärel põldusid haritakse, et tõrjuda umbrohtusid ja kobestada mulda. Riisitaimed istutatakse käsitsi vee all olevale põllule. Umbes nelja kuu möödudes saak valmib ning enne koristust lastakse veel põllult ära voolata. Peale saagikoristust istutatakse põllule uuesti teraviljad või liblikõielised taimed, mis küntakse hiljem põllu väetamiseks sisse. Kooritud ja lihvitud riisiterasid süüakse tavaliselt keedetult või aurutatult. Lisaks tehakse riisist jahu, viina, saket, piiritust ja õlu. Peamised riisi tootjad on Hiina, India, Indoneesia, Bangladesh, Vietnam, Tai, Brasiilia, Myanmar, Filipiinid. Suurimad eksportijad on Hiina ja India.

Kasutatud materjalid:

https://apnastore.wordpress.com/rice/ (pilt)

http://faostat.fao.org/site/339/default.aspx

http://et.wikipedia.org/wiki/Riis

# data[].attributes.body
Apelsin on apelsinipuu vili, mis on vilja ehituselt mari. Apelsin kuulub tsitruse perekonda. Pärineb Lõuna- ja Kagu-Aasiast ning Euroopasse jõudis 16. sajandil. 20. sajandi alguses olid apelsinid suhteliselt eksootilised viljad, tänapäeval aga on nad maailmas levinumad. Apelsinipuud kasvavad vahemerelises, lähistroopika, troopika, mussoon, lähisekvatoriaalses kliimas. Apelsinipuu keskmine kõrgus on 8-13 m, kuid võib kasvada kuni 15 m kõrguseks. Viljuma hakkab apelsinipuu 2-3 aastat pärast istutamist ning elab vähemalt 100 aasta vanuseks.

Apelsini kasutatakse mahlatööstuses apelsinimahla tegemiseks, mille kõrvalsaadusena saadakse apelsiniõli, mida kasutatakse jookide ja toitude maitsestamiseks ning lisandina. Apelsiniõie essents on kasutusel parfümeeriatööstuses, apelsiniõielehti kasutatakse tee tegemiseks ning apelsinikoor on kasutusel parasiitide (tigude, koide) peletamiseks. Apelsini kasutatakse lisaks ka alkoholitõmmise valmistamiseks ning erinevatel viisidel toiduaine- ja ravimtööstuses.

Apelsinipuud saab kasvatada kodustes tingimustes. Talvisel perioodil meeldib apelsinipuule pigem jahedas (15C - 19C) ja valges kasvukohas, kuid mitte otsese päikese käes ning kuivemapoolses mullas. Suve perioodil tahab apelsinipuu niiskemat mulda. Must ja väga huumusrerikas muld ning liigniiskus apelsinipuule ei sobi.Aastas toodetakse ~62 miljon tonni apelsine. Suurimad tootjad 2012. aasta järgi on Brasiilia (26,4%), USA (12,0%), Hiina (9,5%), India (7,3%), Mehhiko (5,4%), Hispaania (4,3%), Egiptus (4,1%), Itaalia (2,6%), Türgi (2,4%), LAV (2,4%).

Suurimad eksportijad 2011. aasta järgi on Hispaania (1,526,624t), USA (751,956t), LAV (975,456t), Egiptus (1,042,291t), Türgi (366,331t), Kreeka (400,046t), Holland (192,257t), Maroko (171,615t), Itaalia (135,424t) ja Austraalia (106,489t)

Kasutatud materjalid:

http://www.rodoaed.ee/apelsinipuu-kasvatamine-ja-apelsini-kasutamine/

http://et.m.wikipedia.org/wiki/Tsitrus

http://en.m.wikipedia.org/wiki/Orange_%28fruit%29

http://faostat.fao.org/site/339/default.aspx

# data[].attributes.body
Suhkruroog on kõrreliste sugukonda suhkruroo perekonda kuuluv rohttaim. Suhkrurool on 5–7 cm laiused ja 1–2 m pikkused lehed, 2–6 m kõrgune ja kuni 6 cm läbimõõduga vars. Varre ülemisse otsa kasvab 30–60 cm kõrgune õisik.

Suhkruroog kasvab samal kohal 1–3 aastat. Igal järgmisel aastal annab ta saaki vähem kui eelmisel, seetõttu on vaja iga mõne aasta järel põllule uued taimed istutada. Suhkruroog kasvatab ka seemneid, aga tänapäeval teda seemnetega ei paljundata. Vars lõigatakse tükkideks, millest igasse peab jääma vähemalt üks varresõlm, ja istutatakse maha. Suhkruroog vajab kuuma ja niisket kliimat ning toitaineterohket mulda. Sobivaim kasvutemperatuur on 25–28 °C. Igal aastal võib igalt ruutmeetrilt kasvada kuni 20 kg suhkruroomassi.

Taimemahlast tehakse suhkrut, suhkru tootmisjääkidest aga rummi. Lehti söödetakse koduloomadele, neist toodetakse paberit, riiet, kiudplaate ja kemikaale. Neid kasutatakse ka kütteks.

Tänapäeval on suhkruroog introdutseeritud ekvatoriaalse ja lähisekvatoriaalse kliimaga kohtadesse peaaegu kõikjal maailmas. See on kultuurtaim, mis väljaspool istandusi üldjuhul ei kasva. Peamisteks suhkruroo tootjateks on Brasiilia, India, Hiina, Tai, Pakistan, Mehhiko, Colombia, Filipiinid ja Indoneesia. Suurimad tooraine eksportijad on Brasiilia, Tai, Guatemala, India, Kuuba.

Kasutatud materjalid:

http://faostat.fao.org/site/339/default.aspx

http://et.wikipedia.org/wiki/Suhkruroog

http://glocalkhabar.com/wp-content/uploads/2015/01/Sugarcane-Farmers-Yet-To-Be-Paid-In-a-Year.jpg (pilt)

# data[].attributes.body
Kohvipuu (coffea) on igihaljaste lehtpuude ja- põõsaste perekond madaraliste sugukonnas. Tuntumad liigid on Araabia kohvipuu ja Kongo kohvipuu. Kohvipuude looduslikuks levilaks on Aafrika mandri troopilise alad. Kohvipuul on rootsuga lihtlehed. Punases, kollases või mustas luuviljas on harilikult kaks seemet ehk nn kohviuba, mis ei ole botaanilises mõttes oad. Seemned võivad olla kollakashallid või sinakasrohelised. Esialgu on viljad rohelised, küpsedes aga muutuvad punaseks ja meenutavad pisut kirsse. Kohvipuu vili on korjamiseks küps umbes 8 kuuga. Üks kohvipõõsas toodab aastas keskmiselt 2,5 kilo vilju, millest saadakse ligikaudu 0,5 kg kohviube. Kohvipuud võivad looduses kasvada 6–7 meetri kõrguseks. Kuna saagi koristamine käib käsitsi, siis pügatakse puud korjamise hõlbustamiseks paari meetri kõrgusteks põõsasteks. Kohvipuu õitseb pärast iga vihmaperioodi, seega võib kohvipuult leida üheagselt nii õisi kui ka marju. Araabia kohvipuult, Kongo kohvipuult, Libeeria kohvipuult, Bengali parakohvipuult (mida võidakse arvata kohvipuu perekonda), Arabusta kohvipuult ja veel mõnelt liigilt saadakse kohviube, millest valmistatakse kohvi. Kohviube kokkuost Suurfirmad, kes kohviube kokku ostavad, on tuntud selle poolest, et nad farmeritele väga vähe maksavad. Seda on peetud uuskolonialsimi vormiks.  1988 tekkis liikumine "Aus kaup", mis propageerib austavat suhtumist farmeritesse ja tootjamaa loodusesse. "Ausa kauba" liikumine on kõige levinum kohvi tootmises. Brasiilia on maailma suurim kohvitootja( 30%) ning talle järgneb Kolumbia( 10%). Suurim importija on USA, aga kõige enam kohvi ühe inimese kohta tarbitakse Skandinaaviamaades.

Materjalid:

http://et.wikipedia.org/wiki/Kohvipuu#cite_ref-GRIN_0

http://thebrazilbusiness.com/article/brazilian-coffee-industry

# data[].attributes.body
Sojaubasid kasutatakse peamiselt toiduainetööstuses (tofu, sojapiim, jms), samuti toodetakse sellest õli (tööstus, etanool kütuseks).

Sojauba kasvab 0,2-2 m kõrguseks. Vars, lehed ja viljad on kaetud pruunide/hallikate karvadega. Õied on pisikesed ja silmapaistmatud, asuvad lehekaenaldes. Nad on valget, roosat või lillat värvi. Sojaoa õied on isetolmlejad.

Sojaoa viljas on karvane kaun. Kaunad on kuni 8 cm pikkused ja kasvavad 3-5 kaupa kobaras. Igas kaunas on 2-4 seemet. Sojaoa seemnded on proteiinirikkad, nad võivad jääda eluvõimelisteks ka kuivatatult.

Sojaoad kasvavad edukalt soojades oludes, kus temperatuur jääb suvel vahemikku 20-30°C. Kasvavad erinevatel pinnastel, parimalt aga niisketel huumusterikastel muldadel.

Peamised sojakasvatajad on USA ja Brasiilia (mõlemad 36%), Argentiina (18%) ja Hiina (5%). Kokku moodustavad nad enam kui 90% kogu maailma sojaubade tootmisest.Suurimad eksportijad on lisaks USAle, Brasiiliale ja Argentiinale veel Paraguay.

Materjalid:

http://en.wikipedia.org/wiki/Soybean (ka pilt)
http://faostat3.fao.org/browse/Q/QC/E

# data[].attributes.body
Banaan on mitmeaastane rohttaim,  mis kannab vilja vaid korra ja seejärel kuivab. Võib kasvada kuni 10 m kõrguseks. Vili ehk banaan võib kasvada 6 – 30 cm pikkuseks ja 2 – 5 cm laiuseks. See oleneb, kas banaan kasvab looduslikes oludes või istanduses, kus banaane kohitsetakse, et nad suuremaks kasvaksid. Banaani kobar võib kaaluda 30 – 50 kg.   Taime kasutusalad:                        Vilju süüakse toorelt ja kuivadatult. Neist tehakse banaanijahu, konserve, banaaniõli jm. Banaanipuu koorest, mida nimetatakse banaani nahaks, saab valmistada kaelakeid, korve, iluasju, raamatukaasi jm. samuti on see kitsedele heaks söögiks, kuna sisaldab palju vett. (Banaanipuu nahk saadakse, kui leotatakse koort nädal aega vees ja lastakse seejärel kaks nädalat päikese käes kuivada. Banaanipuu nahk on väga kerge ja painduv).                         Kasvupiirkond ja –tingimused: Banaane kandvad rohttaimed pärinevad Kagu-Aasia troopilistest piirkondadest. Tänapäeval kasvatatakse neid troopikapiirkondades üle kogu maailma, kasutades vajadusel katmikalasid. Banaanid ei ole hooajakaup ning küpseid banaane saab igal aastaajal.            Tähtsamad kasvatajad riigid ja eksportijad:                                  Banaani kodumaaks on troopilised ja subtroopilised Aasia alad, peamiselt India ja Hiina.  Esimesel kohal banaanide kasvatamises on India ja Brasiilia on viiendal kohal. Suurimad eksportijad on Kesk-Ameerika riigid koos Ecuadori ja Colombiaga. Sellest rajoonist tulevad banaanivood Põhja-Ameerikasse ja Euroopasse. Teiseks banaanide eksportijaks on Filipiinid, kust banaane veetakse Jaapanisse ja Kesk-Ida riikidesse. Igal aastal tarbitakse ligi 100 miljonit tonni banaane, millest umbes 15 miljonit eksporditakse.