# data[].attributes.headline
Лініченко Влада

# data[].attributes.subject
Лініченко Влада

# data[].attributes.body
Це один із найбільших художніх музеїв світу. Колись Лувр представляв собою старовинний замок французьких королів, побудований Філіпом Августом в 1190 р. У якості музею він вперше був відкритий для відвідувачів 8 листопада 1793 року. Лувр займає простір приблизно в 195 тис. кв. м., має загальну площу експозиції в 60 600 кв. м. Сьогодні каталог музею налічує 400 тис. експонатів. Для зручності виставка поділена на сім великих частин: відділи прикладного мистецтва, живопису, скульптури та графіки, давньоєгипетський відділ, відділ Стародавнього Сходу та ісламського мистецтва, а також відділ мистецтва Греції, Риму та імперії етрусків. Загалом, не вистачить і тижня на те, щоб все обійти. Тому, якщо Ви — звичайний середньостатистичний турист, який виділив на відвідування Лувру всього один день, то відвідайте лише головні його шедеври, до яких ведуть спеціальні покажчики. Або ж цілеспрямовано прийдіть у відділ живопису — самий вражаючий — і подивіться на роботи Рубенса, Рембрандта, Тиціана, Караваджо, Дюрера, Гойї, Вермеєра та багатьох інших.

# data[].attributes.headline
Гончарова Софія

# data[].attributes.subject
Гончарова Софія

# data[].attributes.body
Музей мистецтва Метрополітен -
відомий художній музей США, заснований в Нью-Йорку в 1870. Головна його будівля знаходиться у Центральному парку на Манхеттенському Верхньому Іст Сайді, філія — у парку Форт-Трайон. Четвертий за відвідуванністю та четвертий за площиною музей у світі. Музейний фонд становить більше 2 мільйонів експонатів, які охоплюють 5000 річну історію культури людства з усіх точок світу.

# data[].attributes.headline
Король Юлія 

# data[].attributes.subject
Король Юлія 

# data[].attributes.body
Ермітаж з'явився як приватна колекція Катерини Великої: імператриця придбала збори з 317 цінних картин за 183 тисячі талерів. Полотна розмістили в затишних залах палацу, до речі, звідси і назва: з французького «ермітаж» означає місце усамітнення, притулок відлюдника. Це зібрання поступово поповнювалася новими екземплярами, проте відвідати зали міг далеко не кожен. Так, Олександру Пушкіну вдалося подивитися колекцію тільки після прохань Василя Жуковського, вплив якого при дворі було досить сильним.

Відкрив же Ермітаж для відвідувачів Микола I в 1852 році, а до 1880 році музей відвідували уже 50 тисяч осіб. Сам імператор любив гуляти по музею в повній самоті: у цей момент до нього було заборонено звертатися з побутових питань.

# data[].attributes.headline
Король Юлія 

# data[].attributes.subject
Король Юлія 

# data[].attributes.body
Музей Мадам Тюссо -це музей воскових фігур у Лондоні , з філіалами в кількох великих містах .

Він був заснований скульптором Марією Тюссо.

Музей воскових фігур мадам Тюссо в даний час перетворився в один з основних туристичних центрів в Лондоні.

Він має філії в Амстердамі, Банкоку , Берліні, Дубаї , Лас – Вегасі , Нью – Йорку , Гонконзі , Шанхаї , Вашингтоні і в Голлівуді.
Сьогодні в музеї представлені фігури історичних і королівських діячів , зірок кіно , спортивних зірок і відомих вбивць

# data[].attributes.body
Каїрський єгипетський музей — археологічний музей в Каїрі присвячений Стародавньому Єгипту. Музей є найбільшим у світі сховищем предметів староєгипетського мистецтва. Його колекція налічує близько 120 тисяч експонатів всіх історичних періодів давнього Єгипту.

Сучасна будівля музею, розташованого в центрі міста на площі Мідан ель-Тахрір, була побудована в 1900 році в неокласичному стилі за проектом французького архітектора Марселя Дюнона. До неї музей переїхав в 1902 році.

# data[].attributes.body
Музей д'Орсе (фр. Musée d'Orsay) — національний музей мистецтв у Парижі, розташований в колишньому вокзалі на лівому березі Сени. У музеї представлені переважно французький живопис, скульптура та прикладне мистецтво 1848–1914 років. Основу експозиції музею складають роботи імпресіоністів та постімпресіоністів. Музей відомий в першу чергу шедеврами Моне, Деґа, Ренуара, Ван Гога.

Будівля музею раніше була вокзалом д'Орсе, побудованим в самому центрі Парижа до Всесвітньої виставки 1900 року. На цьому місці височили руїни колишнього палацу, що згорів під час Паризької Комуни. Наприкінці 19 століття, коли планувалася Всесвітня виставка в Парижі, Орлеанська кампанія залізниць скористувалася привідом для заміни руїн на вокзал та готель. Проект створив професор Академії мистецтв — Віктор Лалу (1850—1937). Будівля в стилі еклектика використовувалась близько 35 років, поки не була визнана застарілою. Її покинули і майже 40 років вона ніяк не використовувалась.

Вокзал був кінцевою зупинкою для потягів з південного заходу Франції. Західна частина будівлі слугувала готелем. З 1939 року через недостатню довжину платформи вокзал стали використовувати для приміських ліній.

У 1970-х роках були наміри знести будівлю, що втратила свою функціональність. Врятувало вокзал присудження 1978 року статусу історичної пам'ятки. Президент Франції Валері Жискар д'Естен запропонував перетворити вокзал д'Орсе на музей мистецтва другої половини XIX століття, що стало б продовженням колекції Лувру на протилежному боці Сени. Пропозиція була сміливою і несподіваною, але було зроблено усе для її реалізації.

# data[].attributes.body
Націона́льний худо́жній музе́й Украйни — музей образотворчого мистецтва в Україні, в Києві. Розташований на вулиці Михайла Грушевського, на Печерську. Один із найбільших і найстаріших в країні. Заснований 1 серпня 1899 року за часів Російської імперії, на кошти російського уряду та української родини Терещенків. Будівля музею спроектована архітектором Владиславом Городецьким. Музейна колекція створена на основі пожертв Богдана Ханенка, Терещенків, Вікентія Хвойки, Миколи Біляшівського та інших. Відкритий 30 грудня 1904 року. Станом на початок ХХІ століття музейні фонди нараховують близько 40 тисяч експонатів. Має унікальну колекцію творів українського живопису, скульптури та іконопису від XII—ХХ століть.

# data[].attributes.headline
Лініченко Влада

# data[].attributes.subject
Лініченко Влада

# data[].attributes.body
Музей образотворчого мистецтва Прадо вважається одним з найбільших і значущих не тільки в Іспанії, але і у всій Європі. Щорічно Прадо відвідують близько 2 мільйонів туристів. У його колекції зберігається найбільша в світі кількість творів іспанського живопису і скульптури, зібраних протягом кількох століть.

# data[].attributes.headline
Горбатенко Юрій 

# data[].attributes.subject
Горбатенко Юрій 

# data[].attributes.body
Музей Пирогово

На південному заході Києва під відкритим небом розташувався Музей архітектури і побуту України «Пирогово».  Це найбільший заповідний комплекс в Східній Європі.  З усією країни сюди звезли зразки дерев'яного зодчества та побуту 16 - 19 ст.  Територія музею займає понад 150 гектарів.

# data[].attributes.body
Музей Прадо (ісп. Museo Nacional del Prado) — музей та галерея мистецтв, розташований в Мадриді, столиці Іспанії. «Прадо» означає «луки», «галявина для свят». Це один з великих і найбільш значущих музеїв європейського образотворчого мистецтва, що містить багату колекцію робіт з 12 по 19 століття, засновану на колишній королівській колекції.

# data[].attributes.headline
Кулишенко Н (Музей Японії)

# data[].attributes.subject
Кулишенко Н (Музей Японії)

# data[].attributes.body
У районі Одаїба столиці Японії 21 червня відкрився Mori Building Digital Art Museum: teamLab Borderless, який охрестили першим у світі музеєм цифрового мистецтва. Відвідувачам тут пропонують зануритися в фантастичні світи без кордонів, створені за допомогою світла, кольору та звуку.

Десять тисяч квадратних метрів музею розділено на п'ять просторів, де представлено 50 імерсивних робіт. Експонати створені так, що перетікають один в одного й взаємодіють між собою і з відвідувачами: деякі слідують за ними або по-різному реагують на дотик, пише Bangkok Post.

# data[].attributes.headline
Давидовська Вікторія 

# data[].attributes.subject
Давидовська Вікторія 

# data[].attributes.headline
Зайченко Діана

# data[].attributes.subject
Зайченко Діана

# data[].attributes.body
Виник в 1764 як приватне зібрання Катерини II. Пройшов довгий шлях від зібрання імператорської родини до музею, частково відкритого для відвідин у 1852 р. Містить колекції пам'ятників культур Стародавнього та Далекого Сходу, Давнього Єгипту, Античності та Середньовіччя, мистецтва Західної і Східної Європи, археологічних та мистецьких пам'яток Азії, слов'янської культури VIII — XIX століть.

На підставі указу Катерини II від 1795 р. з Варшави було вивезено бібліотеку Залуських, що налічувала майже 300 тис. томів, 10 тис. рукописів і величезне зібрання гравюр.(1930 року заради поліпшення відносин з Польщею більшовицький уряд повернув значну частину бібліотеки Залуських у Варшаву.) Саме вона й художні зібрання Королівського замку, двірських ансамблів «Лазенки» і «Вілянов», замку Вавель, садиб в Пулавах і Сєняві, Нєсвіжі, Підгірцях і Мітаві стали основою Імператорської публічної бібліотеки, Ермітажу і Арсеналу.

# data[].attributes.headline
У столиці Японії

# data[].attributes.body
У столиці Японії відкрився незвичайний музей цифрового мистецтва, який зруйнує ваші уявлення про те, яким може бути музей.
Музей Mori Building у Токіо відрізняється від традиційних музеїв світу, а все тому, що тут відвідувачі можуть доторкнутися до цифрового мистецтва. Вперше в Японії з'явився такий заклад, який у культурних цілях використовує високотехнологічно проектори. Відтак у кімнатах створюються чарівні ілюзії з фото чи малюнків.

# data[].attributes.headline
Галерея Уффіці (Флор

# data[].attributes.body
Галерея Уффіці (Флоренція)

# data[].attributes.headline
Чікміз Альона 9Б

# data[].attributes.subject
Чікміз Альона 9Б

# data[].attributes.body
Один из самых известных музеев и символов Лондона — музей восковых фигур открылся в 1835 году. Он назван именем Марии Тюссо, в девичестве Гросхолтц.Музей мадам Тюссо сегодня — это множество тематических выставок восковых фигур, каждая из которых содержит уникальные работы.
На сегодняшний день музей мадам Тюссо имеет 19 филиалов по всему миру, наиболее известные из которых — в Амстердаме, Вене, Берлине, Сингапуре, Нью-Йорке и Гонконге.

# data[].attributes.headline
Стасюк Софія

# data[].attributes.subject
Стасюк Софія

# data[].attributes.body
Льві́вська націона́льна галере́я мисте́цтв імені Б. Г. Возницького (до 4 лютого 1998 — Льві́вська карти́нна галере́я) — найбільший художній музей України. Розташований на вулиці Стефаника, 3, майже навпроти Львівської національної наукової бібліотеки імені Стефаника. Загальна кількість експонатів становить понад 62 тисячі

# data[].attributes.body
Уффици обладает сгруппированной в одном месте богатой коллекцией, позволяющей организовать разнообразные тематические и исторические маршруты, альтернативные по своей сути привычному способу посещения галерей. Устройство Уффици отвечает современной концепции музейного дела: экспозиции и маршруты систематизированы, упорядочены и позволяют на примере знаменитых памятников искусства проследить важнейшие исторические события, что соответствуют главному предназначению — быть доступными широкой публике.

Галерея, которая сегодня считается неотъемлемым этапом развития искусства западного мира, появилась в один из самых значительных моментов истории — в эпоху наивысшего рассвета Флорентийского Ренессанса по воле Великого герцога Тосканы Козимо I Медичи. Она была создана, и это надо помнить, в городе, где когда-то был введен в употребление спорный тогда, исчезнувший на века, термин «музей» (античные греки этим словом обозначали место, посвящённое Музам). Во Флоренции, в саду церкви Святого Марка, впервые так была названа коллекция античных скульптур Лоренцо Великолепного (1449—1492).

# data[].attributes.headline
Волкова Маргарита

# data[].attributes.subject
Волкова Маргарита

# data[].attributes.body
Музе́й Лу́вру (фр. Musée du Louvre) — один з найбільших музеїв світу, розташований на правому березі Сени в першому окрузі Парижа. Музей було відкрито 1793 року під назвою Центрального музею мистецтв Республіки.

Лувр демонструє 35 000 експонатів, від найдавніших часів до XIX століття на виставковій площі 72 735 м².

В 2018 році кількість відвідувачів Лувру перевищило 10 млн осіб, що є рекордом[7].

Музей розміщено в палаці Лувру, що його побудовано як фортецю наприкінці XII століття за Філіппа II. Будівля розширювалась багато разів, сформувавши сучасний палац Лувр. В 1682 році Людовик XIV вибрав Версальський палац як свою резиденцію, а Лувр перетворився в місце зберігання королівської колекції, зокрема, з 1692 року, колекції античної скульптури. Під час Французької революції, Національна Асамблея постановила, що Лувр має використовуватися як музей, демонструючий культурні шедеври країни.

Починаючи з 2008 року, експонати музею розділені на 9 колекцій: Стародавній Схід, Стародавній Єгипет, Стародавня Греція, Етрурія та Рим, Мистецтво ісламу, Скульптури, Предмети мистецтва, Образотворче мистецтво, Графічне мистецтво. Лувр — найбільш відвідуваний художній музей у світі, в 2009 році його відвідали 8,5 млн людей.

# data[].attributes.headline
Самохіна К.Д

# data[].attributes.body
Самохіна К.

До нового комплексу увійшла стародавня церква Сан П'єро Скераджо, від якої досі збереглись сліди зовні в абсиді зі сторони вулиці віа делла Нінна і в самій будівлі. В 1565 році будівництво було майже завершене, включаючи довгий «коридор» Вазарі, який перетинаючи річку Арно по мосту Понте Веккіо, з'єднує Уффіці з Палаццо Пітті і пішохідну естакаду, що веде з віа Нінна в Палаццо Веккіо.

Вписуючи побудований у стилі XVI ст. комплекс Уффіці у середньовічний історичний центр Флоренції, Вазарі намагався не порушити гармонії міської структури тринадцятого сторіччя, спрямовуючись, перш за все, на створення сценічного ефекту масивного Палацу Веккіо. Наступник Козімо, Франческо I, оборонець науки і мистецтв, вирішив перебудувати лоджію, що вінчає будівлю, для створення приміщень під свої колекції предметів мистецтва, зброї, наукових знахідок, лабораторій.

# data[].attributes.headline
Говорун Лиза 

# data[].attributes.subject
Говорун Лиза 

# data[].attributes.body
Лувр (фр. Musée du Louvre) — художній музей в Парижі, один з найзнаменитіших і великих музеїв світу, який щорічно відвідують близько 10 млн. чоловік.

Спочатку будівля палацу Лувру — це оборонна фортеця в пониззі Сени, що перетворилася згодом в один з головних королівських резиденцій.

Лувр був заснований в 1793 році. Музей являє собою 73 000 кв. метрів творів мистецтва від часів Середньовіччя до середини 19 століття, а також античних часів. У ньому зберігається близько 35 000 експонатів, деяким з яких 7 000 років.

Будівля Лувру складається з 4 частин, які називають “крилами”.

# data[].attributes.headline
Говорун Лиза 

# data[].attributes.subject
Говорун Лиза 

# data[].attributes.body
Національний музей Прадо відновив свою роботу 6 червня, запропонувавши відвідувачам маршрут «Нова зустріч», який буде діяти до 29 листопада.  Понад 190 творів були переміщені у відповідності з історичним розташуванням картин при першому відкритті картинної галереї.  27 жовтня знову був відкритий зал 56 A в будівлі Вільянуева, присвячений Босхом.  Нова музеографіческая композиція забезпечує більш широкий огляд творів і оптимальне використання простору.  Крім того, в залі встановлено професійне монітор, на якому демонструються дивовижні деталі творів в збільшеному, іноді в 12 разів, розмірі в порівнянні з оригіналом.

# data[].attributes.headline
Зайченко Діана

# data[].attributes.subject
Зайченко Діана

# data[].attributes.body
Музей Соломона Гуггенхайма (англ. Solomon R. Guggenheim Museum) — художній музей у США, одне з провідних зібрань сучасного мистецтва у світі. Історія музею починається з заснування 1937 року Фонду Гуггенхайма. Засновник музею — меценат Соломон Гуггенхайм.
У червні 1943 фонд замовив будівництво нового музейного будинку у знаменитого архітектора Френка Ллойду Райта, відомого зокрема такими спорудами, як «Будинок Джекоба» в Медісоні (штат Вісконсин), офіс фірми «Джонсон — Векс» в Расіні (штат Вісконсин), «Будинок над водоспадом» (Фоллінг-Вотер) у Бер-Рані (штат Пенсильванія)

Вибір місця будівництва музею Гуггенхайма припав на ділянку, що прилягає до величезного зеленого масиву Центрального парку між 88-й 89-ою вулицями на П'ятій авеню. Проектуючи будівлю, архітектор відступив від існуючих моделей і запропонував глядачам піднятися на ліфті на верхній поверх і внутрішньою безперервною спіраллю спускатися вниз, оглядаючи на шляху експозицію, як на самому пандусі, так і в прилеглих до нього залах.

# data[].attributes.headline
Волкова Маргарита

# data[].attributes.subject
Волкова Маргарита

# data[].attributes.body
Державний Ермітаж у Санкт-Петербурзі (від фр. hermitage — місце всамітнення) — один із найбільших у світі художніх і культурно-історичних музеїв.  Виник в 1764 як приватне зібрання Катерини II. Пройшов довгий шлях від зібрання імператорської родини до музею, частково відкритого для відвідин у 1852 р. Містить колекції пам'ятників культур Стародавнього та Далекого Сходу, Давнього Єгипту, Античності та Середньовіччя, мистецтва Західної і Східної Європи, археологічних та мистецьких пам'яток Азії, слов'янської культури VIII — XIX століть. Картинну галерею доповнюють збірки скульптур різних країн, але збірка ніколи не мала систематичного характеру. Деякі майстри репрезентовані випадковими, поодинокими або не найкращими творами (Мікеланджело, Лоренцо Берніні). Багато провідних майстрів західноєвропейської скульптури — не представлено зовсім. Ще гірший стан по століттях і по епохах (мало творів італійського відродження, Франції 17 століття, творів 19 і 20 століть). Переважають твори академізму 19 ст., що не є найкращим періодом розвитку скульптури взагалі.

Обмежені можливості придбання нових експонатів за часів СРСР, практична відсутність закупівель на міжнародних аукціонах була лише частково компенсована поодинокими придбаннями на виставках чи дарами самих скульпторів музею в 20 ст., котрі мали випадковий характер (Франческо Мессіна, Аугусто Мурер, Еміліо Греко).  Імператори Катерина II і Микола I привнесли свою частину для створення головного музею Російської держави. Однак у цьому збиранні вони не керувалися метою показати панораму історії живопису, але лише шукали спосіб оточити себе вишуканими і рідкісними речами, що взагалі було притаманно аристократам, російським чи іноземним. Придбання різних творів мистецтва протягом двох століть все ж охопило значні області художнього минулого. Деякі епохи і країни представлені з нерівнозначною повнотою. Але в Ермітажі є прогалини, на жаль, саме в тих відділах, які особливо цікавлять сучасне суспільство. Неповно представлені італійські «прерафаеліти», малочисельні старі нідерландці XV і англійці XVIII століття, нарешті, навіть в багатому зібранні голландців і фламандців бракує таких майстрів, як Ян Вермер, Гоббема, К. Фабріціус, П. Брейгель старший (картин яких збережено мало взагалі). Але це проблема не тільки ермітажної картинної галереї.

# data[].attributes.headline
Говорун Лиза 

# data[].attributes.subject
Говорун Лиза 

# data[].attributes.body
Найбільший в Росії і один з найбільших в світі художніх і культурно-історичних музеїв виник в 1764 році як приватне зібрання Катерини II.  Музей був відкритий для відвідування в 1852 році в спеціально побудованому для цієї мети приміщенні Нового Ермітажу.  Сьогодні основна експозиція займає п'ять будівель, розташованих вздовж набережної Неви.  На порталі «Культура.РФ» є великий гід по Головному музейному комплексу на Двірцевій площі, який знайомить зі знаковими місцями і експонатами, - прочитайте його перед візитом в музей.  А в цьому матеріалі - історія Ермітажу.

# data[].attributes.headline
Анастасія Семенюта

# data[].attributes.subject
Анастасія Семенюта

# data[].attributes.body
Лувр був заснований в 1793 році. Музей являє собою 73 000 кв. метрів творів мистецтва від часів Середньовіччя до середини 19 століття, а також античних часів. У ньому зберігається близько 35 000 експонатів, деяким з яких 7 000 років.

# data[].attributes.headline
Камчатна Катя 

# data[].attributes.subject
Камчатна Катя 

# data[].attributes.body
Сумский областной краеведческий музей

# data[].attributes.body
Су́мськи́й краєзна́вчий музе́й — обласний краєзнавчий музей у місті Сумах, найбільше зібрання матеріалів і документів з історії, етнографії, природи та археології Сумщини.

Тип

| музей

Країна

|  Україна

Розташування

| Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 2

Засновано

| 1920 рік

Фонд

| бл. 45 тис. одиниць[1]

Директор

| Владислав Сергійович Терентьєв

# data[].attributes.headline
Путивльский государс

# data[].attributes.body
Путивльский государственный историко-культурный заповедник

# data[].attributes.headline
Государственный исто

# data[].attributes.body
Государственный историко-культурный заповедник «Путивль» — это научно-исследовательское и культурно-просветительское заведение, которое было создано 30 декабря 1986 года в Путивле Сумской области Украины с целью обеспечить изучение, охрану, сохранение, реставрацию и рациональное использование историко-культурного наследия города. Также заповедник проводит археологические исследования, издательскую и экспозиционную работу.

Государственный историко-культурный заповедник «Путивль»
Основная информация
Площадь
225 га
Дата основания
30 декабря 1986 года

# data[].attributes.attachment_link.title
250px-Будівся_Путивльського_аграрного_коледжу_СНАУ

# data[].attributes.headline
Шаповалова Єлизавета

# data[].attributes.subject
Шаповалова Єлизавета

# data[].attributes.body
У столиці Єгипту, місті Каїрі розташований музей, де зібрано велику кількість безцінних реліквій, що належать до давнього періоду історії країни. Це Єгипетський музей або Каїрський, як його ще називають. Двоповерхова будівля музею в самому центрі міста на площі Тахрір є місцем масового паломництва туристів і предметом гордості єгиптян.

На сьогоднішній день в запасниках і демонстраційних залах музею зберігається близько 120 тис. експонатів давньоєгипетського мистецтва, що належать до різних історичних періодів.

# data[].attributes.headline
Шаповалова Єлизавета

# data[].attributes.subject
Шаповалова Єлизавета

# data[].attributes.body
Художній Музей Метрополітен розташований на східному краю Центрального Парку, в кварталі, який іменують Музейною Мильою на Манхеттені. У колекції музею, яка містить експонати від часів класичної Античності та Стародавнього Єгипту, до полотен і скульптур практично всіх сучасних майстрів, налічується більше двох мільйонів творів мистецтва.

Головна будівля Музею, яку американці називають The Met, є чи не найбільшою в світі художньою галереєю.

# data[].attributes.headline
Шаповалова Єлизавета

# data[].attributes.subject
Шаповалова Єлизавета

# data[].attributes.body
Музей Соломона Гуггенхайма є однією з головних визначних пам’яток Нью-Йорка. Він являє собою зібрання сучасних творів художнього мистецтва, які створювалися, починаючи з кінця XIX століття.

Колекція музею постійно розширюється, його філії вже відкрилися в Лондоні і Парижі.

Музей не дарма носить ім’я Соломона Гуггенхайма, саме він, володіючи досить пристойним статком, вирішив зібрати в одному місці творіння сучасних художників, які заслуговують на увагу публіки. Правда, меценат абсолютно не розбирався в картинах, тому залучив до настільки важливої і потрібної справи художницю, мистецтвознавця і німецьку баронесу в одній особі-Хіллі Рібей фон Енрейнвейсен.

# data[].attributes.headline
Музей мадам Тюссо ( Велика Британія ) 

# data[].attributes.subject
Музей мадам Тюссо ( Велика Британія ) 

# data[].attributes.body
Аврошко Сергій

Музей мадам Тюссо (фр. Madame Tussauds) — музей воскових фігур в лондонському районі Мерілебон, який має філії в 15 містах (станом на 2012 рік) Амстердамі, Лас-Вегасі, Копенгагені, Нью-Йорку, Лос-Анджелесі, Гонконзі, Шанхаї, Вашингтоні, Відні та Берліні. Він був заснований скульпторкою Марі Тюссо.

# data[].attributes.headline
ЦИВУНОВА АЛІНА Державний Ермітаж у Санкт-Петербурзі (від фр. hermitage — місце всамітнення) — один із найбільших у світі художніх і культурно-історичних музеїв.Виник в 1764 як приватне зібрання Катерини II. Пройшов довгий шлях від зібрання імператорської родини до музею, частково відкритого для відвідин у 1852 р. Містить колекції пам'ятників культур Стародавнього та Далекого Сходу, Давнього Єгипту, Античності та Середньовіччя, мистецтва Західної і Східної Європи, археологічних та мистецьких пам'яток Азії, слов'янської культури VIII — XIX століть.На підставі указу Катерини II від 1795 р. з Варшави було вивезено бібліотеку Залуських, що налічувала майже 300 тис. томів, 10 тис. рукописів і величезне зібрання гравюр.(1930 року заради поліпшення відносин з Польщею більшовицький уряд повернув значну частину бібліотеки Залуських у Варшаву.) Саме вона й художні зібрання Королівського замку, двірських ансамблів «Лазенки» і «Вілянов», замку Вавель, садиб в Пулавах і Сєняві, Нєсвіжі, Підгірцях і Мітаві стали основою Імператорської публічної бібліотеки, Ермітажу і Арсеналу.Імперські захоплення мистецьких і інших скарбів — не новина в тогочасній Європі. Як військові трофеї були вивезені Наполеоном Бонапартом в Лувр численні художні артефакти з Арабського Єгипту та античні знахідки з островів Середземного моря, численні мистецькі зібрання з пограбованих палаців Німеччини, Італії. Захоплення та концентрація мистецьких скарбів в окремих центрах мала як негативні, так і позитивні наслідки. Бо сприяла збереженню низки унікальних пам'яток мистецтва, ворожо сприйнятих і не потрібних на той час Арабському Єгипту (де роками грабували археологічні пам'ятки і торгували знахідками), ворожо сприйнятих і не потрібних пам'яток античності в Османській імперії, де існувала мусульманська заборона на реалістичні зображення. У мешканців Туреччини десятиліттями існувала практика випалення вапна із мармурових архітектурних уламків і залишків давньогрецьких скульптур. Кількість зіпсованого та знищеного перебільшує кількість збереженого через грабежі і вивезення.Свій внесок в переміщення мистецьких скарбів внесли і постійні війни, котрі точилися на європейському континенті, батьківщині двох світових воєн. Моральні претензії через десятиліття вщухають, збережені пам 'ятки історії і мистецтва стають надбанням освіченого і дбайливого людства.

# data[].attributes.subject
ЦИВУНОВА АЛІНА Державний Ермітаж у Санкт-Петербурзі (від фр. hermitage — місце всамітнення) — один із найбільших у світі художніх і культурно-історичних музеїв.Виник в 1764 як приватне зібрання Катерини II. Пройшов довгий шлях від зібрання імператорської родини до музею, частково відкритого для відвідин у 1852 р. Містить колекції пам'ятників культур Стародавнього та Далекого Сходу, Давнього Єгипту, Античності та Середньовіччя, мистецтва Західної і Східної Європи, археологічних та мистецьких пам'яток Азії, слов'янської культури VIII — XIX століть.На підставі указу Катерини II від 1795 р. з Варшави було вивезено бібліотеку Залуських, що налічувала майже 300 тис. томів, 10 тис. рукописів і величезне зібрання гравюр.(1930 року заради поліпшення відносин з Польщею більшовицький уряд повернув значну частину бібліотеки Залуських у Варшаву.) Саме вона й художні зібрання Королівського замку, двірських ансамблів «Лазенки» і «Вілянов», замку Вавель, садиб в Пулавах і Сєняві, Нєсвіжі, Підгірцях і Мітаві стали основою Імператорської публічної бібліотеки, Ермітажу і Арсеналу.Імперські захоплення мистецьких і інших скарбів — не новина в тогочасній Європі. Як військові трофеї були вивезені Наполеоном Бонапартом в Лувр численні художні артефакти з Арабського Єгипту та античні знахідки з островів Середземного моря, численні мистецькі зібрання з пограбованих палаців Німеччини, Італії. Захоплення та концентрація мистецьких скарбів в окремих центрах мала як негативні, так і позитивні наслідки. Бо сприяла збереженню низки унікальних пам'яток мистецтва, ворожо сприйнятих і не потрібних на той час Арабському Єгипту (де роками грабували археологічні пам'ятки і торгували знахідками), ворожо сприйнятих і не потрібних пам'яток античності в Османській імперії, де існувала мусульманська заборона на реалістичні зображення. У мешканців Туреччини десятиліттями існувала практика випалення вапна із мармурових архітектурних уламків і залишків давньогрецьких скульптур. Кількість зіпсованого та знищеного перебільшує кількість збереженого через грабежі і вивезення.Свій внесок в переміщення мистецьких скарбів внесли і постійні війни, котрі точилися на європейському континенті, батьківщині двох світових воєн. Моральні претензії через десятиліття вщухають, збережені пам 'ятки історії і мистецтва стають надбанням освіченого і дбайливого людства.

# data[].attributes.headline
ЦИВУНОВА АЛІНАЛу

# data[].attributes.body
ЦИВУНОВА АЛІНА
Лувр – головна будівля Парижа починаючи з 12 століття, колишня королівська резиденція, один з найстаріших, найбагатших і великих музеїв світу, сховище колекцій скарбів найдавніших цивілізацій, символ блискучого Парижа в минулому і Франції в сьогоденні і майбутньому.

Будівництво

Лувру, як замку-фортеці, сталося в 1190 році, коли король Філіп-Август звів Велику вежу Лувру. Замок був необхідний для охорони низовий річки Сени, часто піддавалася набігам вікінгів. В 1317 році сюди була перенесена королівська скарбниця. Замок став королівською резиденцією.

Початок чудового Лувру, відомого тепер у всьому світі, почалося в 1528 році, коли обветшавшая Велика Башта Лувру була знесена і в 1546 році почалося розширення наявного палацу і будівництво нових будівель палацу. У період з 1546 до 1682 рік у Луврі було створено безліч внутрішніх і зовнішніх будівель, багато з яких на сьогодні визначають впізнаваний вигляд Лувру. Були побудовані два нових крила, квадратний двір, Колонада Лувру, за рахунок нових прибудов площа палацу збільшилася в чотири рази.

У 1682 році Людовик XIV вирішив зробити королівським палацом Версаль, і Лувр був надовго залишений, прийшов у таке занедбаний стан, що в 1750 році навіть піднімалося питання про його знесення. Від зносу будівля, можна сказати, врятували трудящі Парижа – 6 жовтня 1789 увійшов в історію як «марш торговок», які влаштували демарш до Версаля з вимогою про повернення королівської сім’ї до столиці.

Свій сучасний вид Лувр придбав в 1871 році після пожежі в палаці Тюїльрі, що закінчився його руйнуванням. Лише одна деталь додалася до зовнішнього вигляду Лувру – в 1989 році в самому центрі наполеонівського дворика, за образом і подобою пірамід в Єгипті, американським архітектором китайського походження Йо Мінг ПЕЕМ була побудована скляна піраміда, що стала головним входом до Лувру.

У Луврі зберігається більше 300 000 тисяч експонатів, багато з яких унікальні. У свій час колекція музею поповнювалася самими різними шляхами. Так, найвідоміший його експонат, «Джоконду» Леонардо да Вінчі придбав в 1519 році король Франциск I, Венера Мілоська була знайдена в 1820 році в Туреччині та і придбана французьким послом, картину Паоло Веронезе «Шлюб у Канні» просто вкрали у венеціанському монастирі в 1798-го, а полотно Ель Греко «Христос на Хресті» також було не варто музею нічого – його забрали з будинку суду в місті Прадес, що у французькій області Східні Піренеї. Багато експонатів – колишні військові трофеї, археологічні знахідки або ж щедрі дари. Лувр сьогодні – третій за величиною і самий відвідуваний на планеті музей.

# data[].attributes.headline
Мосевич Ігор 

# data[].attributes.body
Мосевич Ігор

Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького заснований  у 1920 році художником та громадським діячем Никанором Харитоновичем Онацьким (1875—1937) як Сумський округовий художньо-історичний музей. Це справжня скарбниця вітчизняного та зарубіжного образотворчого і декоративного мистецтва XVI — ХХІ ст., в основу якої покладено мистецьке зібрання відомого київського промисловця і мецената Оскара Гансена[1].

# data[].attributes.headline
Бугайова Вікторія

# data[].attributes.subject
Бугайова Вікторія

# data[].attributes.body
Ермітаж, Державний Ермітаж у Санкт-Петербурзі, один з найбільших художніх і культурно-історичних музеїв світу. Заснований в 1764 імператрицею Катериною II; основна частина зібрання розміщена в 5 пов'язаних між собою будинках на Палацовій набережній - Зимовому палаці (бароко, 1754-1764, архітектор В. В. Растреллі), Малому Ермітажі (ранній класицизм, 1764-1767, архітектор Ж . Б. М. Валлен-Деламот), Старому Ермітажі (ранній класицизм, 1771-1787, архітектор Ю. М. Фельтен), Новому Ермітажі (пізній класицизм, 1839-1852, архітектор Л. фон Кленце) і Ермітажному театрі (класицизм, 1783-1787, архітектор Дж. Кваренгі), а також в палаці Меншикова на Васильєвському острові (раннє бароко, 1710-1727, архітектори Дж. М. Фонтану, Г. І. Шедель та ін.) В основі зібрання Ермітажу - колекції російського імператорського дому, в 18 - початку 20 ст. постійно поповнювалися за рахунок покупки цінних зарубіжних колекцій, надходження матеріалів археологічних розкопок тощо; після 1917 в Ермітаж надійшли націоналізовані зборів Строганових, Юсупових, Шувалових та інших. Нині в Ермітажі зберігаються багатющі колекції пам'яток античної художньої культури, мистецтва сходу, європейського образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва (у тому числі живопис Леонардо да Вінчі, Рафаеля, Тиціана, Джорджоне, Д. Веласкеса, Б. Е. Мурільйо, Рембрандта, Ф. Халса, А. ван Дейка, П. П. Рубенса, Х. Хольбейна Молодшого, Л. Кранаха Старшого, Дж. Рейнолдса, Т. Гейнсборо, братів Ленен, Н. Пуссена, А. Ватто, Ж. О. Д. Енгра, Е. Делакруа, К. Моне, О. Ренуара, П. Сезанна, П. Гогена і багатьох інших, скульптура Мікеланджело, Ж. А. Гудона, О. Родена та ін.)

# data[].attributes.headline
Бугайова Вікторія

# data[].attributes.subject
Бугайова Вікторія

# data[].attributes.body
Ермітаж, Державний Ермітаж у Санкт-Петербурзі, один з найбільших художніх і культурно-історичних музеїв світу. Заснований в 1764 імператрицею Катериною II; основна частина зібрання розміщена в 5 пов'язаних між собою будинках на Палацовій набережній - Зимовому палаці (бароко, 1754-1764, архітектор В. В. Растреллі), Малому Ермітажі (ранній класицизм, 1764-1767, архітектор Ж . Б. М. Валлен-Деламот), Старому Ермітажі (ранній класицизм, 1771-1787, архітектор Ю. М. Фельтен), Новому Ермітажі (пізній класицизм, 1839-1852, архітектор Л. фон Кленце) і Ермітажному театрі (класицизм, 1783-1787, архітектор Дж. Кваренгі), а також в палаці Меншикова на Васильєвському острові (раннє бароко, 1710-1727, архітектори Дж. М. Фонтану, Г. І. Шедель та ін.) В основі зібрання Ермітажу - колекції російського імператорського дому, в 18 - початку 20 ст. постійно поповнювалися за рахунок покупки цінних зарубіжних колекцій, надходження матеріалів археологічних розкопок тощо; після 1917 в Ермітаж надійшли націоналізовані зборів Строганових, Юсупових, Шувалових та інших. Нині в Ермітажі зберігаються багатющі колекції пам'яток античної художньої культури, мистецтва сходу, європейського образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва (у тому числі живопис Леонардо да Вінчі, Рафаеля, Тиціана, Джорджоне, Д. Веласкеса, Б. Е. Мурільйо, Рембрандта, Ф. Халса, А. ван Дейка, П. П. Рубенса, Х. Хольбейна Молодшого, Л. Кранаха Старшого, Дж. Рейнолдса, Т. Гейнсборо, братів Ленен, Н. Пуссена, А. Ватто, Ж. О. Д. Енгра, Е. Делакруа, К. Моне, О. Ренуара, П. Сезанна, П. Гогена і багатьох інших, скульптура Мікеланджело, Ж. А. Гудона, О. Родена та ін.)

# data[].attributes.headline
Бугайова Вікторія

# data[].attributes.subject
Бугайова Вікторія

# data[].attributes.body
Прадо, Національний музей живопису і скульптури Прадо, в Мадриді, один з найбільших художніх музеїв світу. Заснований в 1819 на базі королівських колекцій. Містить багаті зібрання іспанського живопису 15-16 ст. (Твори Ель Греко, Х. Рібери, Ф. Сурбарана, Д. Веласкеса, Б. Е. Мурільйо, Ф. Гойї та ін), колекції картин італійських майстрів 16 ст. (Рафаеля, А. дель Сарто, Тиціана), художників нідерландської школи 15-16 ст. (Рогіра ван дер Вейдена, Х. Босха), фламандської (П. П. Рубенс) і французької (Н. Пуссен) шкіл. Будівля музею - видатний пам'ятник пізнього іспанського класицизму (1785-1830, архітектор Х. де Вільянуева).