# data[].attributes.headline
Ő itt Sihu Huba! Hangja a 's'. Sihu Huba meséjét meghallgathatjátok a Napsugár Facebook-csoportunkban!

# data[].attributes.subject
Ő itt Sihu Huba! Hangja a 's'. Sihu Huba meséjét meghallgathatjátok a Napsugár Facebook-csoportunkban!

# data[].attributes.body
NÉZZÉTEK MEG !

# data[].attributes.headline
Olvassátok el a szüleitekkel a sarkvidékekről szóló érdekességeket!  Figyeljétek meg a földgömbön hol található az északi sark és a déli sark.                                Az Északi-sark egy bolygó legészakibb pontja. A Földön többféle északi sarkpont is van, de mindegyik a Jeges-tenger területére esik. Az Északi-sarkvidék az Arktisz.

# data[].attributes.subject
Olvassátok el a szüleitekkel a sarkvidékekről szóló érdekességeket!  Figyeljétek meg a földgömbön hol található az északi sark és a déli sark.                                Az Északi-sark egy bolygó legészakibb pontja. A Földön többféle északi sarkpont is van, de mindegyik a Jeges-tenger területére esik. Az Északi-sarkvidék az Arktisz.

# data[].attributes.body
Bár az Arktisz legnagyobb része kopár jég, élővilága rendkívüli, rengeteg hal, fóka, madár honos csak ezen a tájon.

Az Arktiszt az Éjféli nap földjének is hívják, mivel a nyári napfordulóhoz közeledve egyre később nyugszik le a Nap, majd északi szélességtől függően napokig vagy akár hónapokig egyáltalán le sem nyugszik.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Földünk egyik legtávolabbi része, az Északi-sark vidéke nem csupán zord, kietlen jégsivatag. Az Arktisz körüli terület egyike a bolygónkon még elvétve fellelhető érintetlen tájaknak. Az örök jég birodalmát egyedülálló vadvilág jellemzi, mely csodálatra méltó módon megtanulta a túlélés művészetét, tökéletesen alkalmazkodva a szélsőséges körülményekhez és a könyörtelen éghajlati viszonyokhoz. 33 pillanatképen keresztül gyönyörködhetünk az Északi-sarkvidéket benépesítő, fenséges állatok ról; grönlandi fókákról, jegesmedvékről, sarki rókákról, nyulakról, narválokról és rozmárokról.

# data[].attributes.attachment_link.title
Bámulatos fotók az Északi-sarkvidék legszebb állatairól

# data[].attributes.attachment_link.description
Földünk egyik legtávolabbi része, az Északi-sark vidéke nem csupán zord, kietlen jégsivatag. Az Arktisz körüli terület egyike a bolygónkon még elvétve fellelhető érintetlen tájaknak. Az örök jég birodalmát egyedülálló vadvilág jellemzi, mely csodálatra méltó módon megtanulta a túlélés művészetét, tökéletesen alkalmazkodva a szélsőséges körülményekhez és a könyörtelen éghajlati viszonyokhoz.

# data[].attributes.headline
Jelenleg a Déli-sark fölött az Antarktisz, az ötödik legnagyobb kontinens terül el.

# data[].attributes.subject
Jelenleg a Déli-sark fölött az Antarktisz, az ötödik legnagyobb kontinens terül el.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A Földünk leghidegebb pontja, ugyanis hiába süt a Nap nyáron, de nem ad meleget, valamint a tengerszinthez képest magasan van (kb. 3200 méter).

A Déli-sark a tél folyamán egyáltalán nem kap napfényt. Nyáron a nap a horizont felett van, de nagyon alacsonyan. A déli féltekén a nyár közepén (január) a Nap eléri a pályájának legmagasabb pontját, ilyenkor az átlagos hőmérséklet -25°C. Napnyugta (március végén) és napkelte (szeptember végén) időszakában a hőmérséklet -45°C, télen a hőmérséklet folyamatosan -65°C.

A Déli-sark állomáson feljegyzett eddigi legmagasabb hőmérséklet -14°C volt, a legalacsonyabb pedig -83°C.

A kontinens belseje gyakorlatilag élettelen. Itt a jégtakaró vastagsága elérheti a 4 km-t is

Az Antarktiszon nincs élet, kivéve egy nagyon keskeny tundra sávot. A Déli-sarkvidék állatai a pingvinek, valamint az összes világtengerben előforduló fókák és a bálnák.
Tudtad?

2006. január 16-án magyar idő szerint 0 óra 32 perckor Ács Zoltán és Kovalcsikné Bátori Krisztina első magyarokként jártak a Déli-sarkon.

A Déli-sarkon 1 nap = 1 év

# data[].attributes.attachment_link.description
A Földünk leghidegebb pontja, ugyanis hiába süt a Nap nyáron, de nem ad meleget, valamint a tengerszinthez képest magasan van (kb. 3200 méter). A Déli-sark a tél folyamán egyáltalán nem kap napfényt. Nyáron a nap a horizont felett van, de nagyon alacsonyan. A déli féltekén a nyár közepén (január) a Nap eléri a pályájának legmagasabb [...]

# data[].attributes.body
Készíts földgömböt felfújt lufi segitségével. Kék- és zöld színű selyempapír-, vagy krepp papír darabokkal ragasszátok végig a felületet! Ha bekevertek egy kis tapétaragasztót, aracetet vagy bármilyen folyékony ragasztót felülről is átkenve a ragasztóval a részeket.Jelöljétek az északi és déli sarkokat fehér papírral(lehet wc papír is).

# data[].attributes.headline
Kedves szülők és napsugarak!                   Örömmel látom,ebben az új évben is mosolygósan és vidáman tudunk együtt játszani. Ezen a héten egy érdekes témát hoztunk, mely nem más, mint a sarkvidékek. Megismerkedünk az északi és déli sark állataival és más érdekes dolgokkal  a sarkvidékeket illetően. Szeretettel vár titeket Orsi óvó néni és Kati óvó néni

# data[].attributes.subject
Kedves szülők és napsugarak!                   Örömmel látom,ebben az új évben is mosolygósan és vidáman tudunk együtt játszani. Ezen a héten egy érdekes témát hoztunk, mely nem más, mint a sarkvidékek. Megismerkedünk az északi és déli sark állataival és más érdekes dolgokkal  a sarkvidékeket illetően. Szeretettel vár titeket Orsi óvó néni és Kati óvó néni

# data[].attributes.body
sS

# data[].attributes.headline
Eszkimó kunyhó recept sütemény  -Eszkimó kunyhó.Hozzávalók a fehér tésztához:-20 dkg porcukor-3 tojásfehérje-25 dkg kókuszreszeléka barna tésztához:-10 dkg Rama margarin,-15 dkg porcukor,-1 vaníliás cukor,-2 ek lekvár,-2 ek kakaó,-3 tojássárgája,-30 dkg darált keksz,Elkészítés:A barna tészta hozzávalóit egy tálba összegyúrjuk. A fehér tésztához felverjük a tojásfehérjéket a cukorral, majd belekeverjük a kókuszt. Egy citromfacsaró hátuljába folpackot helyezünk. Először a fehér, majd a barna tésztát nyomkodjuk bele, és kihúzzuk a folpackkal együtt. Jól lehűtjük, úgy a legfinomabb!Jó étvágyat az Eszkimó kunyhó-hoz!

# data[].attributes.subject
Eszkimó kunyhó recept sütemény  -Eszkimó kunyhó.Hozzávalók a fehér tésztához:-20 dkg porcukor-3 tojásfehérje-25 dkg kókuszreszeléka barna tésztához:-10 dkg Rama margarin,-15 dkg porcukor,-1 vaníliás cukor,-2 ek lekvár,-2 ek kakaó,-3 tojássárgája,-30 dkg darált keksz,Elkészítés:A barna tészta hozzávalóit egy tálba összegyúrjuk. A fehér tésztához felverjük a tojásfehérjéket a cukorral, majd belekeverjük a kókuszt. Egy citromfacsaró hátuljába folpackot helyezünk. Először a fehér, majd a barna tésztát nyomkodjuk bele, és kihúzzuk a folpackkal együtt. Jól lehűtjük, úgy a legfinomabb!Jó étvágyat az Eszkimó kunyhó-hoz!

# data[].attributes.headline
Barangolás az Északi-sarkon (Arktisz)Az elnevezés eredete a görög „arktikosz” szóból ered, aminek jelentése ’a medvéhez közeli’.Legnagyobb része a jeges tenger területére esik, de ide tartoznak szárazföldi részek is. (Pl. Oroszország, Alaszka, Kanada, Norvégia, Grönland és Izland)Pontos határa nincs, de általában a 10 °C alatti júliusi középhőmérséklettel rendelkező területeket nevezzük így. Más definíció az északi sarkkörtől (É.sz. 66° 33’) vagy a hóhatártól (az a vonal, amitől északra már nincsenek fák) északra eső területet értik alatta.Az Éjféli nap földjének is hívják, mivel a nyári napfordulóhoz közeledve egyre később nyugszik le a Nap, majd északi szélességtől függően napokig vagy akár hónapokig egyáltalán le sem nyugszikaz északi sarkvidék jégmezőin állandóan fagyott a talaj, növények egyáltalán nem fordulnak itt elő, csak néhány moszatfaj. Az évi átlaghőmérséklet -30 °C, de télen általában -40 fokig süllyed a hőmérő higanyszála.. 

# data[].attributes.subject
Barangolás az Északi-sarkon (Arktisz)Az elnevezés eredete a görög „arktikosz” szóból ered, aminek jelentése ’a medvéhez közeli’.Legnagyobb része a jeges tenger területére esik, de ide tartoznak szárazföldi részek is. (Pl. Oroszország, Alaszka, Kanada, Norvégia, Grönland és Izland)Pontos határa nincs, de általában a 10 °C alatti júliusi középhőmérséklettel rendelkező területeket nevezzük így. Más definíció az északi sarkkörtől (É.sz. 66° 33’) vagy a hóhatártól (az a vonal, amitől északra már nincsenek fák) északra eső területet értik alatta.Az Éjféli nap földjének is hívják, mivel a nyári napfordulóhoz közeledve egyre később nyugszik le a Nap, majd északi szélességtől függően napokig vagy akár hónapokig egyáltalán le sem nyugszikaz északi sarkvidék jégmezőin állandóan fagyott a talaj, növények egyáltalán nem fordulnak itt elő, csak néhány moszatfaj. Az évi átlaghőmérséklet -30 °C, de télen általában -40 fokig süllyed a hőmérő higanyszála.. 

# data[].attributes.body
1. Az Északi sark állatvilágából

A jegesmedve: (veszélyeztetett faj – Nemzetközi jegesmedve nap – február 27.)

Tökéletesen védekezik a hideg ellen. Nagyobb termetű, mint a többi medvefaj, és a nagyobb testméret jobban tartja a hőt. Bundája olajos, a vízben nem ázik el, még a talpát is jórészt szőr borítja, ami nem csak a hideg ellen védi, hanem a biztosabb járást is segíti a csúszós jégen. Szaglásuk nagyon kifinomult, Bőrük színe fekete. Ez segíti őket abban, hogy a bundájuk melegen tartsa őket. Nyelvük sokszor egészen sötétkék.  A jegesmedve bocsok születéskor kb. 1 kilósak, meztelenek, süketek, és vakok. Élelem után kutatva sokszor napi 70 km-t is megtesznek. és, ha üldözőbe veszik zsákmányukat, akár 40 km/h sebességre is képesek, kiváló úszók, de ügyetlen, esetlen a járásuk.

# data[].attributes.headline
Készíts kartonlap és bab felhasználásával jegesmedve képet!

# data[].attributes.subject
Készíts kartonlap és bab felhasználásával jegesmedve képet!

# data[].attributes.headline
PÁSZTOR MÓNIKA: HÓGOLYÓ, A JEGESMEDVE Egyszer volt, hol nem volt, élt egyszer egy kedves jegesmackó, akit Hógolyónak hívtak. Hógolyó az állatkertben élt, ahol sokat játszott az anyukájával és az apukájával. Tökéletesen boldognak érezte magát, csupán egy valamit hiányolt az életéből: mivel nem volt testvére, és a környéken sem laktak más kölykök, így a szülein kívül nem volt senki, akivel játszhatott volna. Éppen ezért már nagyon várta a harmadik születésnapját, hogy végre megkezdhesse az óvodát, és megismerhessen vele egykorú kisállatokat. Nem kellett már sokáig várnia, hiszen elérkezett az ősz, és Hógolyó három éves lett. Izgatottan pakolta be legkedvesebb alvós pajtását és az ovis váltócipőjét a hátizsákjába, hogy aztán elindulhasson szüleivel az óvoda felé. Mikor aztán belépett a csoportszobába, nagy meglepetés érte a kis bocsot. A többi állatkölyök ugyan hasonlított rá, de egyiknek sem volt olyan szép fehér bundája, mint neki. Ők mind barna medvék voltak. Nem is akart játszani senki a kis jegesmackóval, egész nap egyedül rakosgatta a kirakókat. Egyszer ugyan megpróbált beszállni a babaházban játszó bocsok játékába, de azt mondták neki:- Hógolyó, Te más vagy, mint mi, ezért nem játszunk Veled. Keress más barátokat!A kis jegesmedve nagyon szomorúan tért haza. El is határozta magában, hogy soha többet nem megy óvodába, úgysem szereti őt ott senki. A szüleinek viszont nem merte elmesélni, ami történt, így aztán másnap reggel azt mondta az anyukájának:- Anya, nem tudok ma óvodába menni. Rosszul érzem magam, nagyon fáj a hasam.Mivel az anyukája jól ismerte Hógolyót, mindjárt észrevette, hogy a kis medve valamit eltitkol. Átölelte szorosan a nyakát, és így szólt hozzá:- Kicsikém, ugye tudod, hogy nekem bármit elmondhatsz? Bánt valami?Hógolyó sírva fakadt, és elmesélt mindent töviről hegyire, ami előző nap történt. Az anyukája figyelmesen végighallgatta, megvigasztalta, aztán úgy döntött, bemegy az óvodába, és beszél az óvónénivel a történtekről. Burmma néni nagyon megértő volt, és megígérte Hógolyó anyukájának, hogy megbeszéli a történteket az óvodásokkal. Így is történt. Miután az ovisok meguzsonnáztak, Brumma néni leültette őket a szőnyegre, és azt mondta nekik:- Bizonyára észrevettétek, hogy valaki hiányzik közülünk. Hógolyó azért nem jött ma óvodába, mert úgy érezte, őt itt nem szereti senki. Pedig tudjátok, nem az a fontos, hogy kinek milyen a külseje. A világon sokféle állat él, és mindegyik másmilyen. Nem az számít, hogy hogy nézünk ki, hanem ahogy viselkedünk egymással.A kis kölykök nagyon elszégyellték magukat. Elhatározták hát, hogy jóváteszik, amit elrontottak. Másnap Hógolyó összeszedte minden bátorságát, és újra elment az óvodába. Mikor belépett, alig akart hinni a szemének. Az összes mackó fehér ruhácskában volt, mintha mind jegesmedvék lettek volna! Éppen a bátorságát szedte össze, hogy megkérdezze mi történt, mikor az egyik kismackó odalépett hozzá:- Bocsáss meg, hogy olyan undokul viselkedtünk Veled!Aztán egy másik társa vette át a szót:- Igazságtalanok voltunk. Mit szólnál, ha mindent elölről kezdenénk?- Van kedved vonatozni? – vágott közbe egy harmadik kisbocs.Hógolyó kacagott a boldogságtól. Szaladt is játszani a többiekkel, és soha többet eszébe sem jutott, hogy otthon maradjon óvoda helyett.Te szeretsz oviba járni? Kik a legjobb barátaid? Miket szoktatok játszani?   

# data[].attributes.subject
PÁSZTOR MÓNIKA: HÓGOLYÓ, A JEGESMEDVE Egyszer volt, hol nem volt, élt egyszer egy kedves jegesmackó, akit Hógolyónak hívtak. Hógolyó az állatkertben élt, ahol sokat játszott az anyukájával és az apukájával. Tökéletesen boldognak érezte magát, csupán egy valamit hiányolt az életéből: mivel nem volt testvére, és a környéken sem laktak más kölykök, így a szülein kívül nem volt senki, akivel játszhatott volna. Éppen ezért már nagyon várta a harmadik születésnapját, hogy végre megkezdhesse az óvodát, és megismerhessen vele egykorú kisállatokat. Nem kellett már sokáig várnia, hiszen elérkezett az ősz, és Hógolyó három éves lett. Izgatottan pakolta be legkedvesebb alvós pajtását és az ovis váltócipőjét a hátizsákjába, hogy aztán elindulhasson szüleivel az óvoda felé. Mikor aztán belépett a csoportszobába, nagy meglepetés érte a kis bocsot. A többi állatkölyök ugyan hasonlított rá, de egyiknek sem volt olyan szép fehér bundája, mint neki. Ők mind barna medvék voltak. Nem is akart játszani senki a kis jegesmackóval, egész nap egyedül rakosgatta a kirakókat. Egyszer ugyan megpróbált beszállni a babaházban játszó bocsok játékába, de azt mondták neki:- Hógolyó, Te más vagy, mint mi, ezért nem játszunk Veled. Keress más barátokat!A kis jegesmedve nagyon szomorúan tért haza. El is határozta magában, hogy soha többet nem megy óvodába, úgysem szereti őt ott senki. A szüleinek viszont nem merte elmesélni, ami történt, így aztán másnap reggel azt mondta az anyukájának:- Anya, nem tudok ma óvodába menni. Rosszul érzem magam, nagyon fáj a hasam.Mivel az anyukája jól ismerte Hógolyót, mindjárt észrevette, hogy a kis medve valamit eltitkol. Átölelte szorosan a nyakát, és így szólt hozzá:- Kicsikém, ugye tudod, hogy nekem bármit elmondhatsz? Bánt valami?Hógolyó sírva fakadt, és elmesélt mindent töviről hegyire, ami előző nap történt. Az anyukája figyelmesen végighallgatta, megvigasztalta, aztán úgy döntött, bemegy az óvodába, és beszél az óvónénivel a történtekről. Burmma néni nagyon megértő volt, és megígérte Hógolyó anyukájának, hogy megbeszéli a történteket az óvodásokkal. Így is történt. Miután az ovisok meguzsonnáztak, Brumma néni leültette őket a szőnyegre, és azt mondta nekik:- Bizonyára észrevettétek, hogy valaki hiányzik közülünk. Hógolyó azért nem jött ma óvodába, mert úgy érezte, őt itt nem szereti senki. Pedig tudjátok, nem az a fontos, hogy kinek milyen a külseje. A világon sokféle állat él, és mindegyik másmilyen. Nem az számít, hogy hogy nézünk ki, hanem ahogy viselkedünk egymással.A kis kölykök nagyon elszégyellték magukat. Elhatározták hát, hogy jóváteszik, amit elrontottak. Másnap Hógolyó összeszedte minden bátorságát, és újra elment az óvodába. Mikor belépett, alig akart hinni a szemének. Az összes mackó fehér ruhácskában volt, mintha mind jegesmedvék lettek volna! Éppen a bátorságát szedte össze, hogy megkérdezze mi történt, mikor az egyik kismackó odalépett hozzá:- Bocsáss meg, hogy olyan undokul viselkedtünk Veled!Aztán egy másik társa vette át a szót:- Igazságtalanok voltunk. Mit szólnál, ha mindent elölről kezdenénk?- Van kedved vonatozni? – vágott közbe egy harmadik kisbocs.Hógolyó kacagott a boldogságtól. Szaladt is játszani a többiekkel, és soha többet eszébe sem jutott, hogy otthon maradjon óvoda helyett.Te szeretsz oviba járni? Kik a legjobb barátaid? Miket szoktatok játszani?   

# data[].attributes.attachment_link.title
Jegesmedve | Medvetesók | Cartoon Network

# data[].attributes.attachment_link.title
Winter Edition Kids Fitness Brain Break, Physical Education, Movement, Activity, Virtual School FUN!

# data[].attributes.body
Számolj magyarul, románul, angolul, és a 5-nél ugorj egy nagyot!
* Amikor vizet iszol, számolj 5
kortyot!
Adj 5 puszit annak akit a legjoban szeretsz!
Keress 5 pulcsit és hajtogasd össze!
Húzz az egyik kezedre egy ötújjas kesztyűt!

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Készítsen feladatokat gyorsan, egyszerűen

# data[].attributes.attachment_link.description
Számolj 1-től 5-ig!, Nevezz meg 5 színt!, Mutasd az ujjaidon az 5 kisebb számszomszédját!, Számolj 5-től 1-ig!, Mutass 5 ujjat egyik kezeden!.

# data[].attributes.body
Tanuljuk meg a verset a mozdulatok segítségével!

# data[].attributes.body
Denumește animale din polul nord și sud!

# data[].attributes.body
Memorizati poezia!
Polul Sud şi Polul Nord

Fără glume şi poveşti,
Polul Sud şi Polul Nord
Ştii să le deosebeşti?
Ţine minte, nordul are
Urşi polari şi vulpi polare.

Sudul are, ştie-oricine,
Pinguini şi pinguine.
Nordul e ocean oval,
Sudul e continental.

– Cu-Aurora boreală,
Cu noaptea polară, cum e?
Cum să fie? O minune!
Soarele care răsare,
După şase luni apune...

# data[].attributes.headline
Zelk Zoltán: Vers a két kis fókáról                     Északsarki cukrászdába,ami éjjel-nappal zárva,minden reggel s délutánbeállít egy fókafiúés vele egy fókalány.Mit esznek a fókák?Jégből sütött tortát!Hóból főzött kakaót:az is csak a mindig zárva Északsarki cukrászdába  

# data[].attributes.subject
Zelk Zoltán: Vers a két kis fókáról                     Északsarki cukrászdába,ami éjjel-nappal zárva,minden reggel s délutánbeállít egy fókafiúés vele egy fókalány.Mit esznek a fókák?Jégből sütött tortát!Hóból főzött kakaót:az is csak a mindig zárva Északsarki cukrászdába  

# data[].attributes.headline
Írj számjegyeket úgy, hogy piros pöttytől indulsz!

# data[].attributes.subject
Írj számjegyeket úgy, hogy piros pöttytől indulsz!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Az itt megosztott ötlet onnan jött, hogy tavasszal kaptam egy felkérést: írjak egy ráhangolódást segítő mesét, egy gyerekeknek szóló, interaktív kiállításához. A történetet megírtam és a kiállításra érkezők nagyon szerették. készítette: Karczewicz Ágnes

Íme a „mese", mely az Ipolytarnócon megrendezésre kerülő 100 szikra napokra készült:.
Ricsi kalandjai
kaland

Ricsi egy állandóan kócos, vörös hajú, szeplővel pöttyözött arcú kisfiú, hatalmas kék szemekkel, aki mindenre kíváncsi és folyamatosan kérdésekkel bombáz maga körül mindenkit és most éppen nagy-nagy izgalommal várja már az 5. születésnapját.

Hetek óta azon gondolkodott, hogy vajon milyen ajándékokat is fog kapni a születésnapi bulin szüleitől, rokonaitól, barátaitól. A tavalyi - 4. - születésnapjára unokabátyjától egy robotot kapott, mely azóta az egyik legjobb barátjává vált, hiszen akármit is kérdezett tőle mindenre tudta a választ. El is nevezte Tikkának és bárhova is ment elsőként őt tette a hátizsákjába.

Számolta a napokat, hogy hányat is kell még aludnia, hogy végre 5 éves lehessen és egy reggel végre azzal ébresztették a szülei, hogy „Ébresztő hétalvó! Boldog szülinapot!"

A délelőtt hamar eltelt. Délután sorban érkeztek a vendégek, akik jobbnál jobb játékokkal, szépséges könyvekkel és finomabbnál finomabb meglepetésekkel köszöntötték, de a legnagyobb izgalommal várt vendég - az unokabáty, Andris - csak nem érkezett meg. Már szürkült az ég alja, amikor végre megérkezett egy hatalmas teherautót vezetve, mely telis, de tele volt mindenféle elemekkel, alapanyagokkal, szerkezetekkel. Amikor Ricsi meglátta ezeket izgalommal ugrott az unokabátyja nyakába és megkérdezte.

Mi ez a sok minden? Ez a szülinapi ajándékom? Mi lesz belőle?

Várj egy kicsit! Légy türelmes! köszönök a többieknek és utána minden kérdésedre válaszolok.

Igy is történt. Köszöntött mindenkit, majd elővett egy hatalmas szerelőtérképet és így szólt:

Az én ajándékom nem más, mint egy gépezet, mely elrepít mindenhova, ahová csak vágysz, vagy ahová Ő akar (és kacsintott egyet Ricsire). Segítnél összerakni?

Hát persze! - válaszolta Ricsi nagy boldogan és nekiálltak.

Sötétedésre egyben állt a szerkezet, melynek elég furcsa alakja volt. úgy nézett ki, mint egy hatalmas őzláb gomba. A magasban lévő „gombakalapba" egy kötéllétrán lehetett felmászni, ahol hátra dönthető székek voltak és egy hatalmas képernyő, sok-sok tekerhető, húzható gombbal, kulccsal nyitható, zárható szerkentyűvel. A gombakalap belseje úgy nézett ki, mint egy űrhajó belseje a filmekben.

Apu, apu! Aludhatok ma éjjel a gépezetemben? - kérdezte Ricsi nagy izgalommal.

Nem fogsz félni? - kérdezett vissza az apukája.

Biztosan nem, hiszen velem lesz Tikka is.

No meg én is! - vágott közbe Andris és ismét kacsintott egyet Ricsire.

Jól van, legyen. - válaszolta mosolyogva Ricsi apukája.

Ricsi berohant a házba és a hátizsákjába rakott mindenféle fontos dolgot: Tikkát, vizet, pogácsát, almát, elemlámpát, nagyítót, spárgát, szöget, kislapátot, és még vagy egy tucat apróságot, hiszen nem lehet tudni, hogy mire is lesz szüksége ezen az éjszakán. Jó éjt puszit adott Anyának, Apának és Andris után felmászott a „gombakalapba". Leült az egyik székbe, a másikba ültette Tikkát, a harmadik székbe lehuppant az unokabátyja és halkan beszélgettek az élet fontos kérdéseiről. Ricsi egy idő után elálmosodott és azt érezte, hogy alig, alig tudja nyitva tartani a szemét, amikor is a gépezet mormogni kezdett, mint a mosógép. A képernyő kivilágosodott, úgy, mint a számítógép monitorja és számok jelentek meg rajta.

1 000 000, 2 000 000, 3 000 000 - olvasta a számokat Andris és folytatta egészen 17 millióig. Ekkor a képernyő elsötétedett, a mormogás abbamaradt és Ricsi egy kicsit félve megkérdezte.

Mi történt,

Én általában minden kérdésedre tudom a választ, - mondta Tikka - de most bajban vagyok-

Én sem tudom, - válaszolta az Andris - de tudod mit? Vedd elő a zseblámpádat és világítsunk körbe!

Így is tettek és a lámpafényénél meglátták, hogy "egy fehér homokkő sziklafal előtt egy medvekutya árnyéka suhan el, amint a hatalmas legyezőpálma leveleket meglebbenti a naplementekor feltámadó hűvös esti szél. Inni jött a sekély vízparthoz ő is, látványára megrebben az állatsereg. Egy kardfogú vadmacska halk zihálása hallatszik, ahogy karmait a kéregbe mélyesztve felkapaszkodik a folyó fölé nyúló jókora szilfára. A magas, sűrű fűben orrszarvú csapat közeledik szuszogva, miközben a háromujjú patás ménes is befut a vízpart rejtett, babérokkal övezett zugába és a sekély vízben zsákmányra leső őskrokodil alakja belevész a liánszerű kuszupálmák szövetébe."

Tudom, hogy hol vagyunk! - kiáltott fel Tikka boldogan - A 17 millió évvel ezelőtti ősi világban!

Hát ezt jelezte a monitor - morogta maga elé az unokabáty. - Tudjátok mit, halkan ereszkedünk le a kötéllétrán és nézzünk körül!

Így is tettek. Ricsi, Tikka, az unokabáty elindultak felfedezni ezt az ősi világot!

Tegyétek ezt Ti is! Kutassátok fel és rajzoljátok le képzeletetek ősállatait és világukat, akik lábnyomai 17 millió éve kőbe vésődtek Ipolytarnócon!

Ricsit annyira megszerettük, hogy arra gondoltunk, hogy „bemutatjuk" őt a cinegefiókáknak is. Minden olyan témát, melyet nem tudunk személyesen megtapasztalni, bebarangolni Ricsivel, Tikkával és a csodás gépezetével indítunk útjára. A gyerekeink nagyon élvezik. Szeretik, hogy a projekt heteink egy része „ugyanúgy" kezdődik. Szeretik az ismétlődést (hisz, mint tudjuk az ismétlődés, a hagyomány biztonságot, állandóságot sugároz a számukra) és a mese „szárnyakat" ad.

Ricsi, András, Tikka és a csodagép fogja őket most is elrepíteni azokra a tájakra, ahol „örökké hó és jég van.

Barangolás az Északi-sarkon (Arktisz)

Az elnevezés eredete a görög „arktikosz" szóból ered, aminek jelentése 'a medvéhez közeli'.

Legnagyobb része a jeges tenger területére esik, de ide tartoznak szárazföldi részek is. (Pl. Oroszország, Alaszka, Kanada, Norvégia, Grönland és Izland)

Pontos határa nincs, de általában a 10 °C alatti júliusi középhőmérséklettel rendelkező területeket nevezzük így. Más definíció az északi sarkkörtől (É.sz. 66° 33') vagy a hóhatártól (az a vonal, amitől északra már nincsenek fák) északra eső területet értik alatta.

Az Éjféli nap földjének is hívják, mivel a nyári napfordulóhoz közeledve egyre később nyugszik le a Nap, majd északi szélességtől függően napokig vagy akár hónapokig egyáltalán le sem nyugszik

az északi sarkvidék jégmezőin állandóan fagyott a talaj, növények egyáltalán nem fordulnak itt elő, csak néhány moszatfaj. Az évi átlaghőmérséklet -30 °C, de télen általában -40 fokig süllyed a hőmérő higanyszála..

Filmajánló: https://youtu.be/A3ic64O8IEY

Az Északi sark állatvilágából

A jegesmedve: (veszélyeztetett faj - Nemzetközi jegesmedve nap - február 27.)

Tökéletesen védekezik a hideg ellen. Nagyobb termetű, mint a többi medvefaj, és a nagyobb testméret jobban tartja a hőt. Bundája olajos, a vízben nem ázik el, még a talpát is jórészt szőr borítja, ami nem csak a hideg ellen védi, hanem a biztosabb járást is segíti a csúszós jégen. Szaglásuk nagyon kifinomult, Bőrük színe fekete. Ez segíti őket abban, hogy a bundájuk melegen tartsa őket. Nyelvük sokszor egészen sötétkék. A jegesmedve bocsok születéskor kb. 1 kilósak, meztelenek, süketek, és vakok. Élelem után kutatva sokszor napi 70 km-t is megtesznek. és, ha üldözőbe veszik zsákmányukat, akár 40 km/h sebességre is képesek, kiváló úszók, de ügyetlen, esetlen a járásuk.
Nagy László: A jegesmedve A fókák:
Legközelebbi rokonaik a rozmárok. A bőrök alatt összefüggő zsírréteg van. Ennek fő feladata az, hogy a hideg tengerben élő állatot megvédje a kihűléstől. A zsírréteg nem egyenletesen burkolja be az állat testét, legvastagabb a fóka hátán és farán, míg legvékonyabb a mellső uszonyokon. Ezért a fókák, hogy ne fázzanak, gyakran a víz fölé emelik uszonyaikat. Szemük a víz alatti látáshoz alkalmazkodott, ezért szárazon csak a közeli tárgyakat látják élesen. Víz alatt viszont élesen látnak, és kevés fényben is sok részletet képesek megkülönböztetni. Érzékszervei közé sorolható a bajusza. A hosszú, merev szőrszálak nagyobb része a felső ajkon nő, de vannak bajuszszálak a szemek fölött, (ezek szemöldök gyanánt képzelhetőek el) és az orrnyílások mellett is. A bajuszszálaknak a tapintásban és a víz alatt a nyomás érzékelésében van szerepük.

A fiatal fókáknak hófehér a bundája, egyhónapos koruk környékén vedlik le ezt a szőrzetet, és rövidebb, ezüstös színű bundát növesztenek. A felnőtt állatok szürkés színűek, hátukon fekete rajzolattal.
Zelk Zoltán: Vers a két kis fókáról
Északsarki cukrászdába,
ami éjjel-nappal zárva,
minden reggel s délután
beállít egy fókafiú
és vele egy fókalány.
Mit esznek a fókák?
Jégből sütött tortát!
Hóból főzött kakaót:
az is csak a mindig zárva
Északsarki cukrászdába
Mozgásos játék: Fókák
A játék leírása: felállás vonal mögött, sorban egymás mellett, 2-4 gyerek egy sorban. Kb. 6-8 méterre húzzuk a célvonalat. Bemutatjuk a gyerekeknek a fókajárást: hason fekvésben nyújtott karral támaszkodva, megemelt felsőtesttel húzzuk magunkat előre, csak a kar segítségével szabad haladni, a lábak nyújtva és zárva maradnak, mint a fóka uszonyai. Jelre indulnak a sorok tagjai végrehajtani a következő feladatokat:
Fókajárással eljutni a rajttól a célig, majd visszaszaladni a rajthoz.
Fókajárással a mell előtt labdát terelgetve eljutni a célig, labdával a kézben visszaszaladni a rajthoz.
Fókajárással eljutni a célvonalig, majd visszafelé hempergőzve (gurulás a test tengelye körül) jönni, mint a kisfókák.

A csalafinta róka

A róka a folyóparton üldögélt, és törte a fejét: „Hogyan juthatnék friss halacskához?" Nézelődik a róka, egyszer csak látja, hogy egy rönk úszik feléje a folyón, a rönkön két sirály üldögél. Megkérdi tőlük a róka:

- Mit csináltok, sirályok?

- Halászunk.

- Vigyetek el engem is!

- Ugorj! Odaugrott melléjük a róka.

Nagyot billent a rönk, a sirályok felrepültek, a róka meg beleesett a vízbe. Sodorta a folyó lefelé a rókát - lesodorta a tengerbe. Nézte a róka a tenger sok vizet. Így biztatta magát:

- Rajta, mancsaim, evezőim legyetek! Rajta, lompos farkam, kormányrudam légy!

Azzal úszni kezdett, mintha csónakon evezne. Mancsai, mint az evezők, csépelik a vizet, farka, mint a kormányrúd, forog ide-oda, ide-oda. Csak azt felejtette el a róka megparancsolni a farkának, hogy a part felé kormányozzon. Így hát a nyílt tengerre kormányozta a farka. Úszott a róka, evezett, de partot sehol sem látott. A tenger kellős közepéig úszott. Nem tudta, hova, merre forduljon. Akkor találkozott egy fókával.

- Merre tartasz, róka? Eltévedtél a mi tengerünkben? Innen aligha vergődsz ki a partra!

-Tudom én, hová evezek! - felelte a róka. - Meg akarom nézni, vannak-e még állatok a tenger vizében. Azt hallottam, igen kevesen maradtatok!

- Rosszul hallottad - felelte a fóka. - Sok állat él még a tenger vizében: mi, fókák, aztán rozmárok, bálnák...

- Ugyan? - csodálkozott a róka. - Bizony én azt el nem hiszem, amíg tulajdon szememmel nem látom! Bukkanjatok fel, ti, tengeri állatok mindannyian a mélyből, feküdjetek egymás mellé, sorba, egészen a partig! Én meg majd megszámollak benneteket.

Felbukkantak akkor a tenger mélyéből a fókák, a rozmárok, a bálnák, és ráfeküdtek a víz hátára, szép sorba, egészen a partig. A róka meg lépkedett a hátukon, mint valami hídon. Lépkedett és számolta:

- Egy fóka, két fóka, három fóka. Egy rozmár, két rozmár, három rozmár. Egy bálna, két bálna, három bálna... Így ért el egészen a partig. Kiugrott a partra, és visszakiáltott a fókának: - Igazat mondtál, fóka: sokan vagytok még ostoba állatok a tenger vizében. Hidat lehet építeni belőletek a tengeren keresztül! No, most pedig ússzatok, ahova akartok, én meg pihenek.

Elúsztak a tengeri állatok, a róka meg levetette a bundáját és felakasztotta száradni egy bokor ágára, a farkát meg letette egy kőre - hadd száradjon.
A rozmár.
A fókaalkatúak csoportján belül a rozmárfélék családjának egyetlen élő képviselője. Első szemfogai hatalmas agyarakká alakultak, ezekkel kaparja fel a tengerfenékről a táplálékát. A hímek négy méterre is megnőnek, és egy tonnát is nyomhatnak, agyaruk állandóan nő. Csordákban élnek, melyek nem igen távolodnak el a parttól. Rákokat, kagylókat és más puhatestűeket, ritkábban halat is fogyasztanak.
Beluga (a fehér delfin) Hóbagoly, fehér róka, farkas, nyúl. Lummák, lundák és alkák Kísérlet: az olvadó jéghegyek
A beluga cetek lassan úsznak, a 10 km/h sebességet is alig érik el és halakkal táplálkozik. Csak sekély vizekbe merülnek. Hanglokátorrendszerük nagyon fejlett (hangjuk feltűnően hasonló az emberi hanghoz), és igen jó a hallásuk is, így zsákmányuk helyét a zavaros vízben is pontosan meg tudják állapítani. Többnyire kis csapatokban úszkálnak, a sarkvidéki part menti vizekben fehér testükkel úgy hatnak, mintha csak olvadó jégtáblák lennének.

Kalandozások az Antarktiszon
Mit is tehetünk gyerekként, Pl.:

Az elnevezés görög szóból ered, Jelentése „az Arktisszal szemben". Magába foglalja a szűkebb értelemben vett Antarktika kontinenst, valamint számos szigetet

Az Antarktisznak nincs állandó lakossága, nincsenek városai, országai, csupán telepei vannak (állandó és ideiglenes telepei). Így a kontinens lélekszáma nyáron 4 ezer fő körüli, télen pedig alig ezer fő lakja.

A kontinensen a legnagyobb jégvastagság: 4775 méter

A bolygó összes jégtakarójának 90%-a és vízkészletének 70%-a az Antarktikán található.

A világon az Antarktikán mérték a leghidegebb felszíni hőmérsékletet, - 98 °C-t.

Könyvajánló:

Gyurmával: Habzsákba nyomkodjuk bele a szódabikarbóna és víz keverékéből készített gyurmát! Tegyük a hűtőbe (tegyünk mellé egy pohár vizet is) és megkeményedés után tegyük egy mély tálba! A tál mellé készítsünk oda egy pohár langyos és egy pohár meleg vizet is! A gyerekekkel tapasztaltassuk meg a víz melegségét és aztán lassan öntsük őket egymás utána vagy felváltva a jéghegyünkre! figyeljük meg, hogy mi történik! (és közben akár beszélgethetünk is a felmelegedés veszélyeiről, okairól és arról, hogy mit tehetünk ellene.)

Jéggel:

Pingvinek:
A felmelegedés okai, melyet az emberek okoznak. pl.: az ipari tevékenység, a tüzelőanyagok égetése, az óriási autóforgalom, a háztartások energiafelhasználása, őserdők irtása, aeroszolok használata...

Videó ajánló: https://youtu.be/arMjvEKMa-o

Tegyél meg mindent annak érdekében, hogy otthon és a környezetedben takarékosan bánj a vízzel, az energiával.

Zárd el a vizet fogmosás közben, fürdés helyett inkább zuhanyozz!

Oltsd le a lámpát abban a szobában, ahol nem tartózkodsz, és nincs rá szükséged, kapcsold ki a tévét és a számítógépet, ha már nem használod!

Használjatok vászonszatyrot, tarisznyát a „kincseid" ide-oda „Szállításához" és ha segítesz bevásárolni szüleidnek!

Gazdaságosan bánj a papírral, rajzolj mind a két oldalára mindkét oldalára!

Gyűjtsed szelektíven a hulladékot!

Védd a fákat! A fák és az erdők a legnagyobb segítőtársaink a felmelegedés elleni harcban, mert hatalmas mennyiségű szén-dioxidot nyelnek el. Ráadásul helyette a mindannyiunkat éltető oxigént adják cserébe...

Állatok világa

A pingvinek a legjellemzőbb madarak a Déli-sarkon. Tömött tollruhájuk kiváló hőszigetelő. Fehér hasuk és fekete hátuk remek védelmet nyújt a pingvineknek a vízben, mert sem alulról, sem felülről nem látszanak, tollazatuk két színe remekül álcázza őket. Nyáron annyit esznek, hogy alaposan meghízzanak.

A császárpingvinek márciusban, - nem sokkal a tél beállta előtt - a part közeli költőhelyeikre vándorolnak. A nőstény egy tojást rak, amit rögtön a lábfejére emel a fagyos talajról, és betakarja a hasáról lógó bőrredővel, hogy melegen tartsa. A hím ezután átveszi tőle a tojást, és amíg a nőstény elmegy táplálkozni, addig ő vigyáz a tojásra. A kis pingvin két hónap múlva kel ki, és addig a hím szinte mozdulatlanul, étlen-szomjan vigyáz rá.
Gyimóthy Gábor: Pingvin vers /részlet/
A pingvinek társas madarak, több tízezer fős kolóniákban élnek. Évezredek óta ugyanazokon a helyeken fészkelnek.

A pingvinek már évmilliókkal ezelőtt elvesztették képességüket a repülésre, de úszólábszerű szárnyaik és áramvonalas testük remek úszókká teszik őket. Ők a leggyorsabban úszó és legmélyebbre merülő madárfaj.
Játékajánló: Mozgáskártya:
A pingvin és a fóka

Egyszer volt, hol nem volt, az Óperenciás tengeren is túl, a Jeges tenger legtávolabbi csücskénél élt egy pingvin család és egy fóka család.
A pingvin és a fóka család gyermekei nagyon jó barátságban voltak, igaz, olykor-olykor veszekedtek egymással.
- Én jobban tudok úszni! kezdte el az élcelődést az egyik napon a fóka gyerek.
- Ez nem igaz! Én gyorsabb és ügyesebb vagyok nálad! - válaszolta sértődötten a pingvin.
- Tudod mit? - mondta a fóka. - Versenyezzünk egymással!
- Rendben! A mérkőzés időpontja legyen holnap délután, ússzunk az egyik jégtömbtől a másikig.
- A győztes jutalma öt hal legyen - harsogta a fóka, - bírónak a jegesmedvét kérjük föl!
A gyerekek ebben megegyeztek, békésen elváltak egymástól, és izgatottan várták a másnap délutánt.
Másnap délután a Jeges tenger összes lakója a rajtvonalnál sorakozott. A fóka és a pingvin a rajthoz állt, a jegesmedve számolni kezdett:
- Három, kettő, egy, rajt!
Elindult a küzdelem, a szurkolók hangosan bíztatták a versenyzőket:
- Hajrá pingvin! Hajrá fóka! Győzzön a jobbik!
A fóka két pingvinhosszal vezetett, már majdnem beért a célba, mikor keserves sírásra lett figyelmes:
- Jaj, jaj, beleestünk a vízbe, nem tudunk úszni! - hallatszott a távolból.
A fóka hátranézett és látta, hogy a pingvin két testvérkéje esett a vízbe. Nem törődve a versennyel, gyorsan hátraúszott, hogy kimentse a bajba jutott kicsinyeket. Látta ezt a pingvin is, de számára fontosabb volt a győzelem, így úszott tovább a cél felé, ahová hamarosan be is érkezett.
- Győztem! Én vagyok a győztes! - kiáltotta büszkén, de senki nem figyelt rá.
Ugyanis a Jeges tenger minden lakója a pingvin gyerekek megsegítésére sietett.
- Nem te vagy a győztes - mondta a medve, - hanem a fóka, aki a testvéreid megmentéséért lemondott a győzelemről.
- Így van! Így van! Éljen a fóka! Kiáltották most már kórusban az állatok!
A pingvin elszégyellte magát, rájött, a medvének van igaza, és megfogadta, soha többé nem fog ilyen önzően viselkedni. A győztesnek járó öt halat már ő maga adta át a fókának.
Így volt, nem így volt, érdekes kis mese volt!

Pingvin vagyok, nézzetek!
Megismertek, gyerekek?
Állatkertben álldogálok,
halat fogni vízbe járok.
Jó, hogy néha úszhatok,
mert repülni nem tudok!

Szárazföldön totyogok.
Vízben bezzeg gyors vagyok!
Hogyha halra fáj a csőröm,
a hideggel nem törődöm,
tüstént vízbe csobbanok
s fürge kis halat fogok.

Emberek élete a sarkkör közelében: az eszkimók (inoutok)

Az eszkimók Földünk arktikus vidékeinek lakói. Életterük a fahatár felett húzódik s felöleli az alaszkai, kanadai, szibériai és grönlandi tundra partvidékét. Az eszkimó elnevezés nyelvészek szerint az algonkin indián nyelvből származik és eredeti jelentése „hótalpat kötő ember".

Tipikus lakhelyei az igluk, melyeket tapasztott hóból építenek. A házikó megépítése rendkívül egyszerű s a gyakorlott kezek nem több, mint egy óra alatt el tudják készíteni. Első lépésként kijelölik az alaprajzát s azon belül elkezdik kivágni a „hótéglákat". Ily módon takarékosabb munkával egyre nagyobb belső teret nyernek. Az építmény tetején egy kockát természetes sarkvidéki „üveggel", azaz jéggel építenek be, alját és falait pedig rénszarvasprémmel borítják, ami kiváló szigetelő. Biztosítja a meleget, de meg is óvja az építményt belső falainak olvadásától. Megakadályozandó a hideg szelek beáramlását a bejáratot egyszerű, de praktikus módon alakítják ki. Hosszabb, az iglu talajától mélyebben fekvő járatot, alakítanak ki s így a nehezebb, hideg levegő ottmarad s dugóként az igluban lévő melegebb levegőt bent tartja.

A nagy hóban a tájékozódást úgy nevezett „kőemberkék" segítik, melyek mindegyike különböző és ezek segítik az eligazodást

Igazi eszkimótalálmány a kajak, ami tulajdonképpen fókabőrrel borított egyszemélyes csónak. A legismertebb szállítóeszközük a kutyaszán, vagyis komatik.

Hogyan festette be egymást a holló meg a bagoly? (eszkimó népmese)

Réges-régen együtt élt a holló meg a bagoly, békén éltek, jó egyetértésben. Együtt jártak élelem után, testvériesen megosztottak egymással mindent, nem láttak szükséget semmiben. A holló fehér volt. Fehér volt a bagoly tolla is. Sok évet megértek, megöregedtek, s ahogy őszültek, fehérebbek lettek a hónál. Azt mondja egyszer a bagoly a hollónak:

- Megvénültünk anélkül, hogy valaha is szépek lettünk volna. Milyen szép tarka a többi madár tolla: piros, fekete, szürke. Bennünket, kettőnket csak a rövid nyarakon vesznek észre, amikor kizöldül minden.

- Bizony - mondta a holló-, amikor a havon ülünk, senki sem vesz észre bennünket.

- Fessük be egymást - tanácsolta a bagoly, - először te engem, aztán én téged.

Ráállott a holló. Jó fekete, zsíros kormot kapart a mécses kanócáról, ecsetnek kihúzott egy tollat a farkából, és megkérte a baglyot, hogy üljön nyugodtan. A bagoly egy kőre telepedett a holló meg szép óvatosan festeni kezdte a tollát. Körbejárta a követ, és fekete foltocskákat pöttyögetett a bagoly minden egyes tollára. Festette, ékesítette, és azt gondolta magában: „olyan gyönyörűre festem, amilyenre csak tudom! Ha meglátja a munkámat, ő is szépre festi az én tollamat!" Sokáig munkálkodott a holló. Elunta a bagoly az üldögélést, azt gondolta: „Agyon fáraszt ez a holló! Majd ha rákerül a sor, én megmutatom neki, hogy egy pillanat alatt el tudok készülni!" A holló végre az utolsó pöttyöt is rápöttyentette a bagolyra, és azt mondta neki:

- Nézd, milyen szépre festettelek! Most szárítkozz meg a szélben, aztán te fess be engem!

Úgy tett a bagoly. A szélben megszárítkozott, aztán megkérte a hollót, hogy üljön nyugodtan. A holló egy kőre telepedett, de a bagoly azt mondta neki:

- Ne oda, a kő mellé ülj! Én másképp festelek téged. Hunyd be a szemed, csak akkor nyisd ki, ha szólok! Leült a holló a kő tövébe, összehunyorította a szemét, várt. A bagoly meg jó sok zsíros kormot gyűjtött, rátelepedett a kőre, és fejétől a farkáig végig öntötte a hollót. Az egy szempillantás alatt koromfekete lett.

- No - mondta a bagoly -, most szárítkozz meg a szélben, aztán nyisd ki a szemed, és nézd meg magad! Egy pillanat alatt befestettelek, mégis észrevesz ezen túl mindenki télen is, nyáron is.
https://kaveszunetben.blog.hu/https://allatesnovenyvilag.eoldal.hu/https://www.erdekesvilag.hu/https://sokszinuvidek.24.hu/https://www.haziallat.hu/http://www.fokusz.info/https://canadahun.com/
Megszárítkozott a holló a szélben, aztán kinyitotta a szemét, megnézte magát, és rárivallt a bagolyra:

- Mit csináltál velem! Koromfekete lettem; most majd messziről észrevesz minden nyulacska, minden egérke! Hogy szerzem meg magamnak az eleséget? Mindenki meglát!

- Hiszen magad akartál szép lenni! - mondta a bagoly.

Most haragudott meg csak igazán a holló.

- Mennyit vesződtem veled! Te most valóságos szépség vagy! Engem befeketítettél. Feketék lesznek a fiókáim is. Takarodj, bagoly, takarodj tőlem!

Megijedt a bagoly. Messzire elrepült. Azóta fekete a holló, azóta pöttyös a bagoly. A bagoly most sem mer a holló szeme elé kerülni - fél tőle.

Zenehallgatás: https://youtu.be/tJ_SAZR7dBU

Források:

Képek forrása: pinterest

# data[].attributes.attachment_link.title
Januári ötletelő - Témajavaslatok januárra 2 - Utazás az örök tél birodalmába (ha mégsem esne a hó) - Neteducatio

# data[].attributes.attachment_link.description
Bevezetőként csak egy ötlet: Az itt megosztott ötlet onnan jött, hogy tavasszal kaptam egy felkérést: írjak egy ráhangolódást segítő mesét, egy gyerekeknek szóló, interaktív kiállításához. A történetet megírtam és a kiállításra érkezők nagyon szerették. készítette: Karczewicz Ágnes Íme a „mese", mely az Ipolytarnócon megrendezésre kerülő 100 szikra napokra készült:.

# data[].attributes.body
Táncoljunk együtt!

# data[].attributes.headline
ESZTÉTIKA ÉS KREATIVITÁS - Képzőművészet

# data[].attributes.subject
ESZTÉTIKA ÉS KREATIVITÁS - Képzőművészet

# data[].attributes.body
Rajzoljunk pingvint a videó segítségével!

# data[].attributes.body
Dansam!

# data[].attributes.attachment_link.title
🎶 Pinguinul - Dansul Amuzant pentru Copii | Cântec și Dans | Paradisul Vesel 🐧

# data[].attributes.headline
ESZTÉTIKA ÉS KREATIVITÁS -ének/zenei nevelés

# data[].attributes.subject
ESZTÉTIKA ÉS KREATIVITÁS -ének/zenei nevelés

# data[].attributes.body
Társasjáték-vezesd a kis jegesmedvét az apukájához!

# data[].attributes.attachment_link.title
Pingvin Pityu és barátai -  Kezdődhet a móka

# data[].attributes.body
mese

# data[].attributes.attachment_link.title
Kovácsovics Fruzsina - Pingvintánc km. Fluor

# data[].attributes.attachment_link.title
Magyarság Háza Mesedélelőtt | A szegény asszony gyermekei

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kora hajnalban indultak útnak a tűzhozók. Alig derengett még, de az egész falu elkísérte őket a partra. A három ember nekivágott a jégnek. Jó vastag jég volt, bízvást átkelhettek rajta.
Ám ahogy a szoros közepére értek, egyszerre mégiscsak megszakadt a tenger jégtakarója. Nem volt széles a rianás, de messze elnyúlt délre és északra, látni sem lehetett a végét. Ketten közülük nagy üggyel-bajjal átugrottak rajta, a harmadik azonban elbátortalanodott, nem mert nekivágni. A többiek átkiáltottak hát neki, hogy térjen vissza a szigetre, azzal továbbindultak Izlandnak.
A harmadik sem akart azonban dolgavégezetlenül hazatérni, elindult a rianás mentén, hátha talál egy keskenyebb helyet. Ám estefelé beborult, délről vihar támadt, zuhogott az eső. A jég széttöredezett, s az ember egy kis jégtáblára szorult, amelyet a hullám és a szél a nyílt tenger felé sodort.
A hánykolódó hullámok között egyszerre csak egy hatalmas jéghegy tűnt fel. A jégtábla lassan odaért hozzá.
Az embernek se kellett több, kiugrott, és felmászott a hegyre. Azt hitte, most egy ideig legalább biztonságban van. De ahogy kapaszkodik felfelé, egyszerre csak megpillant egy jegesmedvét. Nőstény medve volt, bocsai ott feküdtek alatta, testével melengette őket. Az embernek a haja szála is égnek állt ettől az új veszedelemtől. Éhes volt, fáradt, kimerült, s amúgy se adott volna egy lyukas garast sem az életéért. A nőstény medve azonban felállt, odament hozzá, körülszaglászta, aztán a fejével jelezte, hogy jöjjön közelebb, bújjon be a bocsok közé.
Az ember reszketett a félelemtől, mégis összebújt a mackókkal. Az anyamedve pedig tejjel kínálta, hadd csillapítsa szomját, éhségét.
Reggelre kelve az anyamedve értésére adta, hogy másszon fel a hátára, és kapaszkodjék meg rajta. Az ember így is tett. Akkor a medve felállt, megrázta magát. Az ember leesett róla. Így történt ez három napon keresztül: az anyamedve éjjel tejjel táplálta az embert, nappal pedig a hátára ültette, azután ledobta.
A negyedik napon azonban hiába rázkódott az anyamedve: az ember erősen kapaszkodott, nem esett le a hátáról. Akkor a nősténymedve fogta magát, beleugrott a vízbe, és kiúszott Grim szigetére.
Amikor partot értek, az ember azt gondolta, illik meghálálni a jó cselekedetet. Intett a medvének, hogy jöjjön utána. Mentek, amíg a faluba nem értek, ott is az ember házába. Az ember megfejte a legjobban tejelő tehenet, s a medve annyi tejet ihatott, amennyi csak beléfért. Ezután bement az istállóba, kiválasztotta s levágta a két legszebb gödölyét, majd a szarvuknál összekötve, a medve hátára erősítette őket. A medve elégedetten lecammogott a tengerre, és visszaúszott a bocsaihoz.
Míg a szigetlakók ámulva néztek az úszó medve után, hajó bukkant fel Izland felől, s kedvező széllel közeledett Grim szigete felé. A korlátnál pedig ott integetett az a két ember, akik a várva várt tüzet hozták.
Fordította: Lengyel Balázs
(http://dia.jadox.pim.hu)

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
a grim-szigeti ember és a jegesmedve (izlandi mese)

# data[].attributes.attachment_link.title
A grim-szigeti ember és a jegesmedve (Izlandi mese) - 2014. január 25., szombat -

# data[].attributes.attachment_link.description
Kora hajnalban indultak útnak a tűzho­zók. Alig derengett még, de az egész falu elkísérte őket a partra. A három ember nekivágott a jégnek. Jó vastag jég volt, bízvást átkelhettek rajta. Ám ahogy a szoros közepére értek, egy­szerre mégiscsak megszakadt a tenger jég­takarója. Nem volt széles a rianás, de messze elnyúlt délre és északra, látni sem lehetett a végét.

# data[].attributes.attachment_link.description
Anita segít! „" Hermann Marika tökéletesen beszéli az óvodások-kisiskolások nyelvét, de nem csak ezért olvasom szívesen a meséit a saját gyermekeimnek is, hanem azért mert a meséi kedvesek, a figurái szerethetőek, a történetek tanulságosak és szórakoztatóak is egyben. Minden anyukának szeretettel ajánlom! Vida Ágnes www.kismamablog.hu *** "Köszönjük megkaptuk a könyvcsomagot!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fehér erdő közepébe
Ül a jegesmedve,
Úgy látom egy ici-picit
El van keseredve.

Emelgeti a bal mancsát
Jaj de milyen csúnya,
Egy hatalmas akác tüske
A bőrét átszúrta.

Jó ideje ott lapul már
Bőr alatt a tüske,
Nem járt erre olyan orvos
Aki azt kivegye?

Ni csak! Jön egy szarvasbogár,
Hófehér bundában,
Keresgeti a sapkáját,
Hogy befedje mindkét szarvát.

Meglátta a jegesmedvét
Kérdi: mi a baja?
Ő pedig nagy brummogással
Szomorúan mondja.

Belement az akáctűsök
Bal mancsom bőrébe,
Üldögélek szomorúan
Várok segítségre.

Nosza, mondta szarvasbogár
Mutasd csak a mancsod,
Két szarvával jó erősen
Megnyomta a pontot.

Hopp a tűsök a nyomásra
Kiugrott a hóra,
Jegesmedvénk úgy felugrott
Mintha magasugró volna.

Ahol csücsült, ott már látszott
Egy kis sapka szétmállott.
A szorítástól a szarvasbogár
Jól kimelegedett.

A szétmállott sapkájára
Rá se hederített,
Melengette az a tudat,
Egy jegesmedvén Ő segített.

# data[].attributes.attachment_link.description
gyerekmese, gyerekmesék, gyerekfabulák, gyerekfabula, gyermekmese, gyermekmesék, gyermekfabulák, gyermekfabula, mese gyerekeknek, mesék gyerekeknek, fabulák gyerekeknek, fabula gyerekeknek, mese gyermekeknek, mesék gyermekeknek, fabulák gyermekeknek, fabula gyermekeknek * Fehér erdő közepébe Ül a jegesmedve, Úgy látom egy ici-picit El van keseredve. * vers, versek, szerelmes vers * Küldd be te is hozzánk verseidet!

# data[].attributes.body
Társasjáték

# data[].attributes.body
Fessünk színes jégkockával!

# data[].attributes.headline
Rajzolj egy sálat és díszítsd ki, vagy a képen látható sálat is díszítheted!

# data[].attributes.subject
Rajzolj egy sálat és díszítsd ki, vagy a képen látható sálat is díszítheted!

# data[].attributes.attachment_link.title
Flúgos pingvin | Education, Teaching, Youtube

# data[].attributes.attachment_link.description
May 23, 2016 - Fenn a dombon él,Egy flúgos pingvin nép.Boldogan henyél, ha éppen nincs veszély.Van jegesmedve? (Igen / nem)Jobb szárny, bal szárny, jobb láb ... stb.

# data[].attributes.headline
Meséljetek el egy téli történetet beleszőve a reggeli rutinotokat!

# data[].attributes.subject
Meséljetek el egy téli történetet beleszőve a reggeli rutinotokat!

# data[].attributes.body
Téli történet!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Úgy gondolom, ma már minden kisgyermekes szülő tudja, hogy a mesemondás mennyire fontos! Nemcsak az együttlét élménye miatt, hanem azért is, mert a mese a gyerekek számára egy lélekerősítő orvosság: a mesékben mindenféle problémára választ találnak, a szereplőkkel azonosulva minden vágyukat elérhetik, és a történetet hallgatva szép lassan minden szorongató kérdésük feloldódik. Talán néha nehéz megtalálni a megfelelő mesét - ebben szeretnék most segíteni a következő történetekkel!

Természetesen nem szentírás, hogy télen csak téli mesét lehet mesélni! Könnyebben beleélik azonban magukat a történetbe a gyerekek, ha egész nap a hóban játszottak és a mese is a téli évszakról szól.

Lehet, hogy éppen az fog megragadni a fejükben, hogy az állatok nehezen találnak ennivalót a hidegben, vagy a fa kopaszon fázik az erdőben - ezek pedig már igazi környezetismerethez tartozó tudás-morzsák!

A legeslegfontosabb szabály az, ha a gyerekek kérnek egy bizonyos mesét -akár többször is - akkor teljesítsük a kérésüket! Lehet, hogy éppen abban a mesében van olyan mondanivaló, ami a számukra ebben az időszakban fontos, segítséget ad, vagy valamilyen aktuális szorongásukat feloldja.

Ment, mendegélt egyszer egy öregember a kiskutyájával az erdőben. Hogy, hogy nem, az öreg elvesztette az egyik kesztyűjét.

Arra szaladt a kisegér, bebújt a kesztyűbe, és azt mondja: ,,Jó lakásom lesz itt nekem!"

Éppen arra ugrándozott egy béka is, bekukkant a kesztyűbe, és kérdi:

- Ki lakik ebben a kesztyűben?

- Cincogó, a kisegér. Hát te ki vagy?

- Én vagyok Brekegő, a béka. Engedd meg, hogy veled lakjam!

- Gyere, nem bánom!

Most már ketten voltak. Arra szaladt egy nyulacska is, meglátta a kesztyűt, és ezt kérdi:

- Ki lakik ebben a kesztyűben?

- Cincogó, a kisegér és Brekegő, a béka. Hát te ki vagy?

- Én Tapsifüles vagyok, a nyulacska. Fogadjatok be engem is!

- Gyere, ha kedved tartja!

Így már hárman voltak. Egyszer csak arra jön a róka, egyenesen kesztyű felé tart.

- Ki lakik ebben a kesztyűben?

- Cincogó, a kisegér, Brekegő, a béka és Tapsifüles, a nyulacska.

Hát te ki vagy?

- Én vagyok Csalavér, a róka. Engedjetek be engem is.

- Gyere, ha úgy tetszik!

Most már négyen ültek a kesztyűben. Arra jött a farkas is, megállt a kesztyű mellett.

- Ki lakik ebben a kesztyűben?

- Cincogó, a kisegér, Brekegő, a béka, Tapsifüles, a nyulacska és Csalavér, a róka. Hát te ki vagy?

- Én vagyok az Ordas farkas. Befogadtok-e engem is?

- Hát gyere, ha gondolod, hogy elférsz!

Bebújt a farkas is. Most már öten voltak. Honnan, honnan nem, egyszer csak arra jött egy vaddisznó.

- Röf-röf- röf! Ki lakik ebben a kesztyűben?

- Cincogó, a kisegér, Brekegő, a béka, Tapsifüles, a nyúl, Csalavér, a róka és Ordas farkas. Hát te ki vagy?

- Röf-röf- röf! Én vagyok a Röfi disznó. Fogadjatok be a házatokba!

- Mindenki csak a mi kesztyűnkben szeretne lakni, akinek erre tart az útja! Láthatod, hogy magunk sem férünk már el.

- Én még meghúzódom valahogy, fogadjatok be!

- Nem bánjuk, gyere!

Bebújt a vaddisznó is. Már hatan voltak, de olyan szorosan, hogy meg sem tudtak moccanni. Alig helyezkedtek el valahogy, hallják ám, hogy zörögnek a bokrok. A medve bújt elő, és egyenesen a kesztyű felé tartott.

- Ki lakik ebben a kesztyűben?

- Cincogó, a kisegér, Brekegő, a béka, Tapsifüles, a nyúl, Csalavér, a róka, Ordas farkas meg Röfi disznó. Hát te ki vagy?

- Brum-brum-brum! De sokan vagytok! Én vagyok a Mormogi medve. Fogadjatok már be engem is!

- Hová fogadjunk be, amikor magunk is szűken vagyunk?

- Csak megleszünk valahogy.

- Hát gyere, ha kedved tartja, de csak a kesztyű szélére.

Bebújt a medve is. Most mát heten voltak. A kesztyű már pattanásig feszült.

Ekkorára az öreg is észrevette, hogy útközben elhagyta kesztyűjét.

Visszafordult, hogy megkeresse. A kiskutya előtte futott. Amint szalad, egyszerre csak látja, hogy ott fekszik a kesztyű az úton, és izeg-mozog.

Meg is ugatta: ,,Vau-vau-bau!"

Az állatok erre igen megrémültek, kiugrottak a kesztyűből - futott, ki merre tudott.

Az öreg is odaért, és felvette kesztyűjét. Itt a vége, fuss el véle!

A kismalac és a farkasok

Volt a világon egy kismalac, annak volt egy kis háza egy nagy rengeteg erdő közepén.

Egyszer, amint ebben a kis házban főzögetett magában, odamegy egy nagy ordas farkas, beszól az ajtón:

- Eressz be, kedves malackám, nagyon hideg van idekint, fázom.

- Nem eresztelek biz én, mert megeszel.

- Ereszd be hát legalább az egyik hátulsó lábam.

A kismalac beeresztette az egyik hátulsó lábát. Hanem alattomban odatett egy nagy fazék vizet a tűzhöz.

Kicsi idő múlva megint megszólalt a farkas:

- Ugyan, kedves malackám, ereszd be a másik hátulsó lábam is.

A kismalac beeresztette azt is. De a farkas azzal se érte be, hanem egy kis idő múlva megint beszólt:

- Kedves malackám, ereszd be a két első lábam is.

A kismalac beeresztette a két első lábát is; de a farkasnak az se volt elég, megint megszólalt:

- Édes-kedves kis malackám, eressz be már egészen, majd meglásd, egy ujjal se nyúlok hozzád.

Erre a kismalac egy zsákot szépen odatett a nyíláshoz, hogy amint a farkas jön háttal befelé, egyenesen abba menjen be. Azzal beeresztette.

A farkas csakugyan a zsákba farolt be.

A kismalac se volt rest, hirtelen bekötötte a zsák száját, lekapta a tűzről a nagy fazék forró vizet, leforrázta vele a farkast, azután hirtelen felmászott egy nagy fára.

A farkas egy darabig ordított, mert égette a forró víz, azután addig hányta-vetette magát, míg utoljára kioldózott a zsák szája. Kibújt belőle, szaladt egyenesen segítséget hozni. Vissza is jött nemsokára vagy tizedmagával. Elkezdték keresni a kismalacot. Addig-addig keresték, míg valamelyik csakugyan meglátta a fa tetején. Odamentek a fa alá, elkezdtek tanakodni, hogy mitévők legyenek. Mi módon fogják meg a kismalacot? Mert egyik se tudott a fára felmászni.

Nagy sokára azt határozták, hogy egymás hátára állnak mindannyian, úgy aztán a legfelső majd csak eléri.

El is kezdtek egymás hátára felmászni. A kopasz maradt legalul, mert félt feljebb menni. Így hát a többi mind az ő hátán volt.

Már olyan magasan voltak, hogy csak egyetlenegy hibázott. Az az egy is elkezdett már mászni.

Akkor a kismalac hirtelen elkiáltotta magát:

- Forró vizet a kopasznak!

A kopasz megijedt, kiugrott a többi alól; a sok farkas mind lepotyogott; kinek lába, kinek nyaka tört ki, a kopasz meg úgy elszaladt, hogy sohase látták többet.

A kismalac szépen leszállt a fáról, hazament, többet felé se mertek menni a háza tájékának a farkasok.

Visszajött a répa

Igen nagy hó esett, a völgyeket, a hegyeket mind magas hó takarta. A nyuszinak elfogyott az ennivalója, útnak indult hát, hogy szerezzen valamit. Egyszer csak boldogan kiáltott fel a nyuszi:
- Hohó! Két répát találtam!
Megette az egyik répát. Maradt még egy.
Azt gondolta a nyuszi:

,,Nagy a hó, hideg az idő. A csacsi otthon van, bizonyára nincs mit ennie. Elviszem ezt a répát, hadd lakjék jól!"

Szaladt a nyuszi a csacsi házához, hanem a csacsi nem volt otthon. Letette a répát, s otthagyta a csacsi házában.

,,Hát ez hogy került ide?!" A csacsi megette az édes krumplit, aztán azt gondolta:

,,Nagy a hó, hideg az idő. A bárányka otthon van, bizonyára nincs mit ennie. Elviszem neki ezt a répát, hadd lakjék jól!"

,,Hát ez hogy került ide?" A bárányka megette a káposztát, aztán azt gondolta:

,,Hát ez hogy került ide?!" Az őzike megette a karalábét, aztán azt gondolta:

,,Ejnye! Visszajött a répa! Nohát!" Gondolkozott egy keveset a nyuszi, s hamar kitalálta, hogy csak a barátai hozhatták neki ajándékba.

Téli lakoma

Nquist Gizella: Az első hó

A hosszú, színekben dúskáló ősz után egyik napról a másikra leesett az első hó. Bár Zsófi és Karcsi szülei már késő este felfigyeltek az utcai lámpa fényében pilinkélő hóra, a gyerekek csak reggel vették észre, hogy az egész környék fehér ruhát öltött.

- Odanézz, Anya! Esett a hó! Jaj, de jó! Ma a hócsizmámban szeretnék az oviba menni! - örvendezett Karcsi.

Zsófi is odatapasztotta a két kezét és az arcát a hideg ablaküveghez, és csak némán nézte az utcát. Talán már az első hóember építése járt a fejében.
A gyerekek villámgyorsan elkészültek, és rábeszélték anyukájukat, hogy korábban induljanak el az oviba.

A nagycsoportos Zsófi, aki két évvel volt idősebb öccsénél, kiszökkent a bejárati ajtón. Feltekintett, és igyekezett néhány szállongó hópihét elkapni. Karcsi pedig nekifutott, és egy nagy lendület után hatalmasat huppant a hóba. Szerencsére nem ütötte meg magát, mert a fehér takaróval borított füvön landolt. Éppen elkezdett feltápászkodni, amikor valamire felfigyelt.

- Anya, gyere ide gyorsan! Mutatni akarok valamit.

Anyával együtt Zsófi is odalépett Karcsihoz, és arrafelé néztek, ahova a vastag kesztyűbe rejtett kezével mutatott.

- Látjátok? Nyomok vannak a hóban. Ahhoz a bokorhoz vezetnek.

Karcsi kérdően nézett nővérére és anyukájára. Zsófi, aki nagyon élvezte, amikor valami újat taníthatott kisöccsének, azonnal rávágta:

- Nyuszi járt a házunk előtt, Öcsi! Biztosan a havazás elől akart elrejtőzni, és bebújt a bokor alá.
- Egy igazi nyuszi? Nahát! Bevihetjük a házunkba is? Az enyém lehet? - és még áhítozva hozzátette: - Nagyon szeretném!

Erre már az anyukája válaszolt:

- Karcsikám, ez vadnyúl. Itt él az utcán és a közeli mezőn.

Még mielőtt a kisfiú elpityeredett volna, Zsófi kétségbeesetten felkiáltott:

- De mit fog most enni ez a szegény nyuszi? A bokrokról már lehullott a levél, a füvet pedig vastag hó takarja. Ő és a kisöccse faggató szemekkel nézett fel anyukájukra.

- Gyerekek! Indulnunk kell az óvodába. Délutánra biztosan kiötlünk valami megoldást.

Hamarosan alábbhagyott a havazás, és az oviból hazafelé jövet már nem is esett. A gyerekek a házuk elé érve látták, hogy egymást keresztező, keszekusza nyuszilábnyomok tarkították a hóval takart füvet. Útközben anyukájuk megígérte, hogy valami meglepetés vár rájuk. Most benyúlt a terasz oszlopa mögé, és előhúzott egy nagy zacskó nyuszieledelt.

A gyerekek ujjongva siettek hozzá, és mindketten kaptak egy-egy kis pohárral belőle. A bokor tövéhez öntötték, mert ott látták a legtöbb nyomot. Még vártak néhány percet, hátha a nyuszi máris belekezd a lakmározásba, ám hamarosan elkezdtek dideregni, így aztán inkább bementek a házba. Az ablakból próbálták kilesni a nyuszit, de nem láttak semmi mocorgást.
Vacsora előtt Karcsi megkérdezte:

- Anya, megnézhetjük, hogy megette-e már a nyuszmusz az ételt?
- Jó ötlet - válaszolta anya. - Gyerekek, bújjatok gyorsan kabátba, és húzzatok csizmát! Amilyen csendesen csak tudunk, kiosonunk a ház elé.

Így is tettek. Amikor a nyuszieledel hűlt helyét találták a bokor alatt, a testvérek örömükben lelkendezni kezdtek. Az étel helyett picike, fekete bogyócskák díszítették a fehér havat. Mit gondolsz, mik voltak azok?
A tél folyamán Zsófi és Karcsi sokszor megetette a nyuszit, és néha még meg is pillantották. Persze, ahogy megjelentek, a fehér farkú szőrgumó átiszkolt az utca túloldalára. De mi-előtt elmenekült előlük, rájuk nézett néhány pillanatra. Ekkor mindkét gyereknek az az érzése támadt, hogy hálával volt teli a nyuszi két barna szemecskéje.
Nyomtasd ki a mesét ide kattintva!
Élt egyszer egy özvegyasszony, annak volt két lánya: az egyik szép és szorgos, a másik csúnya és lusta. Az özvegy sokkal jobban szerette a csúnya lustát, mert az édeslánya volt. Minden munkát a másiknak kellett végeznie, az volt Hamupipőke a házban. Ott ült szegény napestig a kút mellett az úton, és font, egyre font, míg csak a vér ki nem serkent az ujjából.

Egyszer aztán úgy megvágta az ujját a szál, hogy az orsó is csupa vér lett tőle. Le akarta mosni a kútnál, de az orsó kicsusszant a kezéből, és beleesett a vízbe. A lány sírva fakadt, hazaszaladt a mostohájához, s elpanaszolta neki, mi történt. Az meg, ahelyett hogy megszánta volna, kegyetlenül ráripakodott:

- Ha beleejtetted, szedd is ki belőle!

Szegény lány visszament a kúthoz, nem tudta, mitévő legyen; félelmében végül is az orsó után ugrott. Elvesztette az eszméletét, s mikor aztán magához tért, egy szép, napfényes, virágos mezőn találta magát. Elindult, ment, mendegélt; egyszer csak egy kemencéhez ért. A kemence tele volt kenyérrel, s a kenyerek azt kiabálták:

- Húzz ki hamar! Húzz ki hamar, mert megégek! Már régen kisültem!

A lány nekilátott, és szép sorjában mind kiszedte őket a lapáttal. Aztán továbbment; ment, mendegélt, míg egy almafához nem ért. A fa tele volt almával, és azt kiabálta:

- Rázz meg! Rázz meg! Minden almám megérett már!

A lány megrázta a fát, hogy csak úgy hullott a sok alma, mint a zápor. Addig rázta, míg az utolsó szem is le nem hullott róla. Akkor az egészet szépen kupacba rakta, és továbbindult.

Ment, mendegélt, végre egy házikóhoz ért. A házikóból egy anyóka kukucskált ki barátságosan, de olyan hosszú foga volt, hogy a lány megijedt, és el akart szaladni. Az öregasszony azonban utána kiáltott:

- Ne félj tőlem, kedves lányom! Maradj nálam; ha minden munkát rendben elvégzel a háznál, jó sorsod lesz. Csak arra vigyázz, hogy jól megvesd az ágyamat, jól fölrázd a párnámat, hadd szálljon a pihéje; olyankor hó hullik fönt a világban. Én vagyok Holle anyó.

Az öregasszony olyan szépen rábeszélte, hogy a lány végül is összeszedte bátorságát, ráállt a dologra, és beszegődött hozzá. Mindent megtett a kedve szerint, az ágyát is mindig jól fölrázta, csak úgy szálltak a pihék, akár a hópelyhek.

De jó dolga is volt ám az öregnél! Soha egy rossz szót sem hallott, s ehetett, amennyi jólesett neki.

- Evett is eleinte jó étvággyal; hanem aztán valahogyan ízét vesztette a falat a szájában. Egyre kedvetlenebb, egyre szomorúbb lett. Eleinte maga sem tudta, mi leli; hanem utóbb, mikor már jó ideje szolgált Holle anyónál, ráeszmélt; hogy hazakívánkozik. Hiába ment itt ezerszer jobban a dolga, mint otthon, mégiscsak mindig ott járt a gondolata a messzi kis falusi házban. Végül aztán már nem bírta tovább, odaállt szépen Holle anyó elé, és azt mondta neki:

- Elfogta a szívemet a honvágy, nem maradhatok tovább nálad. Tudom, százszor jobb sorsom van itt, mégis azt mondja a szívem: vissza kell mennem az enyéimhez!

- Tetszik nekem, hogy hazavágyol - felelte az öreg -, ebből is látszik, hogy derék, hűséges teremtés vagy. És amiért olyan becsülettel szolgáltál, én magam viszlek fel a fenti világba.

Azzal kézen fogta, és egy nagy kapuhoz vezette.

- Innét most már mehet magad is - mondta -, ez a kapu egyenest a falutok határába nyílik.

A kapu kitárult, s abban a pillanatban, ahogy a lány átlépett rajta, sűrű aranyeső hullott rá a magasból, és az arany mind ott ragadt a ruháján; fénylett, csillogott az egész lány tetőtől talpig.

- Ez a fizetség a szorgalmadért! - kiáltotta Holle anyó a kapun át, és még a kútba esett orsóját is kidobta utána.

A két kapuszárny dördülve becsukódott, s lám a lány, amint körülnézett, ott találta magát a falujuk határában, nem messze az anyja házától.

Gyorsan útnak eredt, sietett haza boldogan. Ahogy befordult az udvarukra, a kút kávájáról meglátta a kakas és nagyot rikkantott:

A lány bement a házba, és mert talpig arany borította, az anyja is meg a testvére is szívesen fogadta. Õ meg elmesélte, mi történt vele. Mikor a mostohája meghallotta, hogyan jutott a nagy gazdagsághoz, nagyon szerette volna, ha a csúnya, lusta lányának is ilyen szerencséje akad. Kiküldte hát fonni a kúthoz, a lány meg bedugta a kezét a tüskebokorba, összeszúratta az ujját a tövisekkel, bevérezte az orsót, bedobta a kútba, és utána ugrott. Õ is a szép mezőn tért magához; azon az ösvényen indult el, amelyiken a másik lány járt. Amint a kemencéhez ért, kiabálni kezdtek a kenyerek:

- Húzz ki hamar! Húzz ki hamar, mert megégek! Már régen kisültem!

De a lusta lány azt felelte:

- Hogyisne! Hogy összepiszkoljam magamat!

Az továbbment. Csakhamar az almafához ért.

- Rázz meg! Rázz meg! Minden almám megérett már! - kiáltotta az almafa.

- Hogyisne! Hogy a fejemre essék egy alma! - felelte a lány, és továbbment.

Odaért Holle anyó házához, de egy cseppet sem ijedt meg az öregtől, mert már tudta, milyen nagy foga van, és tüstént elszegődött hozzá.

Az első nap erőt vett magán, szorgoskodott, és ha Holle anyó mondott neki valamit, rögtön megtette, mert egyre csak a sok aranyra gondolt, amit majd kapni fog tőle. A második napon azonban már lustálkodott egy kicsit, a harmadikon meg már alig akart fölkelni reggel. Holle anyó ágyát sem úgy vetette meg, ahogyan kellett volna; nem rázta föl a dunnát, hogy a pihék szétszálljanak belőle. Az öreg végül is ráunt, és kiadta az útját. A lusta lány cseppet sem búsult rajta, hogy a dolog így fordult; most jön majd az aranyeső - gondolta magában.

- Holle anyó őt is a kapuhoz vezette; hanem amikor a lány kilépett rajta, arany helyett egy jókora üst szurok zúdult a nyakába.

- Ez a fizetség a szolgálatodért! - mondta Holle anyó, és becsukta a kaput.

A lusta lány hazament; tetőtől talpig szurkos volt, s amikor a kakas meglátta a kút kávájáról, nagyot rikkantott:

A szurok pedig rajta ragadt élete végéig.

  A didergő király

"Hallod-e, te bolond, szedd össze az eszed,
Adj nekem tanácsot, akárhonnan veszed."
"Teli van énnálam ésszel a szelence:
Hideg ellen legjobb a meleg kemence.
Gyújtass be csak, komám" - nevetett a bolond,
S nevetett köntösén a sok arany kolomp.

Nyöszörög a fűtő: "Felséges királyom,
Életem-halálom kezedbe ajánlom,
Most dobtam bele az utolsó forgácsot,
Jó lenne hívatni az udvari, ácsot!"

Nyomtasd ki a mesét!

Donászy Magda: Hó Kató

Azon a réges-régi télen édesanyám eltörte a lábát, s egyszeriben én lettem a lóti-futi kisasszony a betegágy és a nagyvilág között.
Vittem a parancsot tyúkoknak, kacsáknak:
- Édesanyám azt üzeni: jó éjszakát! - és szigorúan rájuk reteszeltem a bordás lécajtót. Reggel is én engedtem ki a tollas népet:
- Édesanyám küldi! - szórtam elébük a ropogós kukoricát.

# data[].attributes.attachment_link.title
Téli mesék óvodás gyermekeknek - Játsszunk együtt!

# data[].attributes.attachment_link.description
Úgy gondolom, ma már minden kisgyermekes szülő tudja, hogy a mesemondás mennyire fontos! Nemcsak az együttlét élménye miatt, hanem azért is, mert a mese a gyerekek számára egy lélekerősítő orvosság: a mesékben mindenféle problémára választ találnak, a szereplőkkel azonosulva minden vágyukat elérhetik, és a történetet hallgatva szép lassan minden szorongató kérdésük feloldódik.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Készítsen feladatokat gyorsan, egyszerűen

# data[].attributes.attachment_link.description
Los elementos pasan volando a alta. Ve cuántos puedes acertar antes de que acabe el tiempo.. Helyes👍: , , , , , , , Helytelen 👎: , , , , , , .

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Készítsen feladatokat gyorsan, egyszerűen

# data[].attributes.attachment_link.description
Kvíz - Készítse el kérdéssorát. Érintse meg a helyes választ!

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Készítsen feladatokat gyorsan, egyszerűen

# data[].attributes.attachment_link.description
Helyes: felsegíteni a földről aki elesett, összeszedni a szemetet, sorban állni türelmesen, takarítani , Helytelen: kiabálni egymással, szemetelni.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Főként ősszel és télen szenvednek sokan a vírusfertőzés következtében kialakuló nátha, azaz a megfázás tüneteitől. Nem létezik olyan módszer, amivel a megfázás teljes bizonyossággal megelőzhető lenne, ám mégis tehetünk a kockázat csökkentése érdekében. Az influenza ellen azonban van védőoltás, amelynek beadatása az influenza elleni védekezés leghatékonyabb módja.

Noha a neve mást sugall, a megfázást valójában nem a hideg okozza. Fertőző betegségről van szó, amelyet bizonyos vírusok okoznak a szervezetbe jutva, ha ott az immunrendszer nem győzi le őket. Mindazonáltal a nedves és hideg időjárás erős megterhelést jelent az immunrendszer számára, így ebben az időszakban a szervezet fogékonyabb a vírusfertőzésekre, így a náthára és influenzára.

Tesztelje tüneteit! Influenza vagy egyszerű nátha?

Mit tehetünk a kockázat csökkentése érdekében?

Az influenza ellen alapvetően védőoltással védekezhetünk a leghatékonyabban, emellett ajánlott betartani a megfázás megelőzésére vonatkozó tanácsokat is.

A megfázás megelőzéséért alapvetően két dolgot tehetünk:

Védekezzünk a megfertőződés ellen

A legjobb az lenne, ha nem kerülnénk kapcsolatba a náthát, megfázást vagy influenzát okozó vírusokkal, ám ez a gyakorlatban kivitelezhetetlen. A közlekedési eszközökön, kávézókban, bevásárlóközpontokban, munkahelyen, iskolákban, óvodákban, bölcsődékben, tehát ahol sok ember megfordul, zárt terekben nagyobb a kockázata a vírusokkal való megfertőződésnek. A kórokozók köhögés, tüsszentés útján kerülnek a levegőbe és terjednek emberről emberre. Emellett a tárgyak felületén is képesek megtapadni és azok megérintésével a kézre, a szájba, orrba bekerülni. Könnyen megfertőződhet a kilincseknek, a közlekedési eszközök kapaszkodóinak érintésével, de úgy is, ha kezet ráz valakivel.

Akinek erős az immunrendszere, az is elkaphatja másoktól a náthát vagy az influenzát. Ezért fontos szerepe van a higiéniának, mindenekelőtt a kézmosásnak, amelyre ezen betegségek megelőzése érdekében ősszel és télen különösen nagy hangsúlyt kell fektetni. A higiéniás szabályok betartása egyéb kórokozók veszélye miatt is természetesen egész évben fontos, ám a nátha és influenzavírusok fő szezonja a hidegebb hónapokra tehető (októbertől áprilisig), mivel a hűvös, nyirkos, párás környezet jelenti a legkedvezőbb feltételeket ezen kórokozók szaporodásához. A megfertőződés azonban az év bármely szakában bekövetkezhet.

Ha olyan személlyel érintkezett, aki fertőzött, vagy bármilyen formában kapcsolatba kerülhetett a kórokozókkal, például tömegközlekedési eszközön utazott, minél gyakrabban mosson kezet vízzel és szappannal! A rendszeres és alapos szappanos kézmosás - beleértve minden hazaérkezéskor, étkezések előtt és mosdóhasználat után - elengedhetetlen! Ugyanez vonatkozik a gyerekekre is, akiknek már egészen kicsi korban tanítsuk meg a helyes kézmosás technikáját és szabályait!

A higiéniás intézkedések ellenére is nap mint nap kapcsolatba kerülünk baktériumokkal és vírusokkal, amelyekkel szemben erős immunrendszer nélkül szervezetünk védtelen lenne. Vannak kórokozók, amelyekkel szemben a legerősebb immunrendszer sem jelent védelmet, ám a legtöbbjükkel szemben képes felvenni a harcot.

Hogyan erősíthető az immunrendszer?

Minél egészségesebb az immunrendszer, annál könnyebben kivédheti a kórokozók támadásait, ezért a megelőzés másik kulcsa az immunrendszer erősítése.

Olvassa el kapcsolódó cikkeinket! Mi mindent tehetünk az immunrendszerünkért?

Ennek érdekében nagy hangsúlyt kell fektetni a kiegyensúlyozott, tápanyagokban gazdag táplálkozásra és a tartós stressz elkerülésére. A szabadban, friss levegőn való mozgás, a rendszeres testedzés pozitív hatásairól sem szabad elfeledkeznünk, amely azáltal tartja fitten immunrendszerünket, hogy serkenti a vérkeringést és stresszoldó hatású! Sportolás után öltözzünk át és ne menjünk ki a hidegbe, különben könnyen megfázhatunk! Hideg időben öltözzünk rétegesen, de igyekezzünk elkerülni a kimelegedést és izzadást, mert a hidegben így nagyon gyorsan meg lehet fázni. A mérsékelt intenzitású, állóképesség javító sportágak, amilyen a gyaloglás, futás, úszás, támogatják leginkább az immunrendszert. Úszás után alaposan törölközzünk meg, szárítsuk meg hajunkat, jól öltözzünk fel, és vegyünk fel feltétlenül sapkát, sálat is, mielőtt az utcára lépnénk! A túlzásba vitt, megerőltető sportolás viszont már gyengíti az immunrendszert! Megfázva vagy influenzásan tilos sportolni!

A tartós stressz rontja az ellenálló képességet, ezért mindig szakítson időt a pihenésre, kikapcsolódásra, lazításra, stresszoldásra.

A rendszeres, megfelelő mennyiségű és minőségű alvás erősítheti az immunrendszert. Aki hosszabb távon rosszul alszik, annak tartósan gyengül az ellenálló képessége. Az alvásigényünk egyénenként változó, átlagosan napi 7-9 óra alvásra van szükségünk éjszakánként. Ha alvásproblémái vannak, mielőbb kérjen orvosi segítséget!

Az egészséges, változatos étrend fontos tápanyagokat szolgáltat az immunrendszer számára, így támogatva az ellenálló képességet. Az megfázást okozó vírusokkal szembeni küzdelemhez az immunrendszernek szüksége van vitaminokra (főként C- és D-vitaminra), ásványi anyagokra és másodlagos növényi anyagokra. Ezeket helyesen összeállított étrenddel pótolhatjuk.

A sok friss zöldség és gyümölcs fogyasztása elsősorban C-vitamint szolgáltat, ami azáltal fokozza a szervezet ellenálló képességét, hogy növeli az immunrendszer részét képező fehérvérsejtek számát és fokozza működésüket.

Sokkal hatékonyabb, ha a szükséges vitaminokat természetes formában juttatja szervezetébe, mintha vitaminkészítményeket, étrend-kiegészítőket szedne. Változatos, kiegyensúlyozott étrend mellett táplálékkiegészítők szedésére nincs szükség a megfázás megelőzéshez. A C-vitamin természetes formában hozzáférhető például brokkoli, narancs, paprika, petrezselyem, alma stb. formájában.

A brokkoliban cink is található, ami szintén szerepet játszik a megfázás megelőzésben, aktiválja a falósejteket és támogatja az antitestek termelését.

A béta-karotin, a C- és az E-vitamin antioxidánsok, amelyek a szabad gyökökkel szemben védik a szervezetet, és ezáltal erősítik az immunrendszert. Az egyik legfontosabb béta-karotin-forrás a sárgarépa, E-vitamin pedig megtalálható többek között a növényi olajokban, a mandulában, a mogyoróban. A mandula tartalmaz B2-vitamint is, mely szintén szerepet játszik a kórokozókkal szembeni védelemben.

A másodlagos anyagcseretermékek bioaktív anyagok, melyeket nem sorolnak ugyan a tápanyagok közé, mégis számos egészségtámogató hatással rendelkeznek, ilyen például a fokhagymában lévő allicin, amely megköti a szabad gyököket, így a szervezetben a sejtmembránokat védi a károsodástól.

A D-vitamin központi szerepet tölt be az immunrendszer aktivizálásában és szabályozásában, ugyanakkor az is feladata, hogy gondoskodjon róla, hogy az immunrendszer aktivitása ne forduljon a saját szervezet ellen. Ez a vitamin a természetes ölő T-sejtek (NKT-sejt) képződéséhez is szükséges, mely sejtek döntő szerepet játszanak számos betegséggel szembeni küzdelemben, illetve az immunválasz modulálásában is. D-vitamin hiányában nem termelődik elegendő NKT-sejt. A szervezet megfelelő D-vitamin-ellátottsága érdekében elegendő időt kell a természetes napfényen tölteni. Élelmiszereink közül a halak, a tej és tejtermékek, valamint a vargányagomba és a tojássárgája tartalmazza. Orvosi rendelvényre szükség lehet ősztől tavaszig D-vitamin-készítmények szedésére.

Az ideg- és izomanyagcserében központi feladatot ellátó kálium megtalálható például a brokkoliban és az almában.

A falósejtek (makrofágok) csak a szervezet megfelelő vasellátottsága mellett tudják felvenni a harcot a kórokozókkal. A jód az anyagcsere-folyamatokhoz szükséges létfontosságú nyomelem. A szelén a szabad gyökök lebontását végző enzimeket támogatja.

Ügyeljünk a megfelelő folyadékpótlásra is!

Ha el akarja kerülni a megfázást, ne dohányozzon és mondjon le az alkoholfogyasztásról. A nikotin és az alkohol ugyanis gyengítik az immunrendszert.

Influenza elleni védőoltás

Az influenzát az influenzavírus okozza. Az influenza elkerülése érdekében ajánlott lehetőleg októberben vagy novemberben beadatni a védőoltást influenza ellen, azonban még a járvány idején sem késett el teljesen, de számolni kell azzal, hogy a védettség kialakulásához szükség van 2-3 hétre.

Elsősorban a 60 év fölöttieknek és a krónikus betegségekben szenvedőknek ajánlott a védőoltás. Mivel az influenza szövődménye bakteriális tüdőgyulladás is lehet, a tüdőgyulladást okozó pneumococcus baktérium elleni vakcina beadatása is megfontolandó!

A náthát többféle légúti vírus okozza, ez ellen védőoltás nincs. Az influenza elleni védőoltás a megfázás ellen tehát nem nyújt védelmet. Több mint 200 különböző vírustípus van, amely megfázást képes okozni, ezért nem tudnak ellene védőoltást kifejleszteni.

Forrás: WEBBeteg
B. M., szakfordító; onmeda.de, lifeline.de, augsburger-allgemeine.de, vitamind.net
Lektorálta: Dr. Árki Ildikó, háziorvos

# data[].attributes.attachment_link.title
A nátha és az influenza hatékony megelőzése

# data[].attributes.attachment_link.description
Főként ősszel és télen szenvednek sokan a vírusfertőzés következtében kialakuló nátha, azaz a megfázás tüneteitől. Nem létezik olyan módszer, amivel a megfázás teljes bizonyossággal megelőzhető lenne, ám mégis tehetünk a kockázat csökkentése érdekében. Az influenza ellen azonban van védőoltás, amelynek beadatása az influenza elleni védekezés leghatékonyabb módja.

# data[].attributes.body
Az erdőirtás

Az erdők - akár az óceán - oxigénné alakítják a széndioxidot és élőhelyet biztosítanak a világban található biológiai sokféleség nagy részének. Az építőanyag és a tűzifa szintén innen származik. Az erdőknek azonban csaknem minden jellegzetessége veszélyben van. Természetes erdők Térkép: a sötét zöld területek az utolsóként fennmaradó trópusi erdők helyét jelzik. A világ elvesztette a földfelszínt borító, eredeti erdők 80%-át. A fennmaradó ős-növésű erdők nagy része az Amazon őserdőben, Közép-Afrikában, Délkelet-Ázsiában, Kanadában, és Oroszországban találhatóak. De a fakitermelés, a bányászat és az építkezés veszélyezteti ezeket az erdőket is. Erdőirtás Naponta 375 km2 területű, évente Görögország-nagyságú erdőt veszítünk el a városi fejlődés, a mezőgazdasági tisztogatás, a tűzifa-gyűjtés, a fakitermelés, az erdőtüzek, és az erdők (a hidro-elektromos gátak miatti) tavakba süllyedése következtében. Az erdőirtás hozzájárul a sivatagosodáshoz, a globális felmelegedéshez, a szegénységhez, és a szépség elvesztéséhez.

A Közép-Amerikai esőerdőknek több mint a fele tűnt el. Az Amazon-őserdő nem éli meg a 21. század végét, ha a fák kivágása úgy folytatódik, mint amilyen mértékű most. A tűz emberi tevékenység, vagy természeti folyamatok következtében keletkezik. Indonéziában és Dél-Amerika számos országában az erdőtüzek többségét az emberek gyújtják meg, hogy megtisztítsák a fáktól a talajt. A megtisztított föld nagy részét legelőnek használják. 1997-ben az indonéziai erdőtüzet mutatta a híradó, de még nagyobb tűzesetek voltak Brazíliában (1997) és Mongóliában (1996). Az erdőtüzek a légkörben növelik a szén-dioxid (CO2) mennyiséget. Ily módon hozzájárulnak a globális felmelegedéshez, és a füst egész embertömegeket betegít meg.

Sok erdő beteg, ennek fő oka a légszennyezés: a gyárak kéményei savas esőt okoznak, ami az erdőkre hull. Közép- és Kelet-Európa egyes részein holt és haldokló fákat láthatsz hosszú mérföldeken keresztül. Afrikában az aszály, a polgárháborúk, a bokortüzek, és a helytelen mezőgazdasági gyakorlat miatt pusztulnak el az erdők. Az erdőségek természetes vízraktárnak tekinthetők. A területükre hulló esőcseppeket felfogják, és a levelekről elpárolgott nedvességből az erdők fölött újból felhők képződnek. Az erdők tehát folyamatosan gondoskodnak a csapadék utánpótlásáról, és ugyanakkor megvédik a talajfelszínt a lezúduló esők pusztításától.

Az erdők helyén legelőket kialakító ember, ebbe a rendszerbe avatkozott be. Az általa kiváltott hatások pedig többnyire súlyos következményekkel jártak. Az erdőirtás nyomán csupasszá váló talajfelszínt már nem védelmezték az esőcseppeket lefékező fák. A heves záporok, zivatarok magukkal ragadták a talajszemcséket, és a felszínt fokozatosan megfosztották legfelső, termékeny rétegétől. Így egyrészt egyre több parcella vált terméketlenné, másrészt a talajpusztulás jelentősen megnövelte a tengerbe igyekvő folyók hordalékmennyiségét.

Erdőirtás

# data[].attributes.body
Mesélj a képről!