# data[].attributes.headline
Mode de vida: nòmades i caçadors recol·lectors

# data[].attributes.subject
Mode de vida: nòmades i caçadors recol·lectors

# data[].attributes.body
En aquella època, la humanitat vivia del que caçava, recol·lectava i pescava.
Eren nòmades, és a dir, es veien obligats a traslladar-se en el moment en que la caça, la pesca o els fruits escassejaven en una determinada
zona.

Vivien en coves i senzilles cabanyes.
Utilitzaven el foc per cuinar els seus aliments y per escalfar se els dies de fred.
Utilitzaven pells d’animals per vestir-se. tallaven pedres, fustes y ossos per confeccionar les seves eines.

# data[].attributes.body
En la societat depredadora i nòmada del Paleolític si que hi havia una divisió sexual del treball, però estava relacionada amb la maternitat i no amb el sexisme. Cap al 40.000 a. C. (inici del Paleolític Superior) va aparèixer la caça individual, relacionada amb les armes que es podien llançar (llances, ondes, fletxes, etc.). La divisió sexual del treball es va incrementar: els homes es dedicaven a la caça major i les dones a la recol·lecció i la caça menor.

Font: PAPER DE LA DONA AL PALEOLÍTIC | Bloc de Gemma Ajenjo (xtec.cat) (Llicenciada en geografia i història a la Universitat de Barcelona)

Geografia i Historia, especialitat d’ Història de l’art, per la Universitat de Barcelona.

# data[].attributes.body
S’organitzaven en clans, que eren petits grups familiars.
La població era escassa perquè la vida de les persones era molt curta.
Molts nens morien al néixer i els adults vivien pocs anys.

# data[].attributes.body
Els homes i les dones de¡ Paleolític s'organitzaven en grups reduïts.  Habitaven en les cavernes, en les èpoques més fredes, o en petits campaments de cabanes rudimentàries construïdes amb branques, fang, pedres, pelis i ossos d’animals, en els períodes més càlids.

Aquests grups reduïts eren els clans, i els seus membres es consideraven descendents d'un avantpassat comú.  Quan s'unien diversos clans formaven una tribu.

La col·laboració de tots els membres era imprescindible per a la supervivència dels grups i la feina s'havia de repartir entre tots, tenint en compte l'edat i el sexe.

La divisió del treball per sexes, és a dir, l'especialització en determinades tasques segons el sexe, s'ha intentat explicar per la menor mobilitat de les dones durant el període de gestació.  Per aquest motiu s'ha pensat que les dones duien a terme fonamentalment les tasques de recol·lecció, mentre que els homes joves es dedicaven a la caça.  Les escenes d’algunes pintures paleolítiques confirmen aquesta divisió.

Probablement, també hi va haver alguns membres dels grups dedicats als aspectes rituals i altres devien  destacar per la seva perícia en la caça o per la seva destresa tècnica.  Però aquestes societats probablement van ser molt igualitàries i no hi ha indicis de diferencies considerables en les condicions de vida dels seus membre

Font: La Prehistòria i els origens de l'èsser humà (xtec.cat)

# data[].attributes.body
Durant el Paleolític, la major part de les eines estaven fetes amb sílex ja que aquest
és un tipus de pedra molt tallant i es trenca fàcilment en colpejar-la amb un percussor
de pedra, fusta o banya. Tot i això, també utilitzaven altres tipus de pedra per fer
les seves eines, com són l’obsidiana o la quarsita condicionat als recursos que tenien en
el seu entorn.
En els primers moments del Paleolític, les eines eren de gran tamany ja que estaven
pensades per un tipus d’activitats que requerien aquella grandària, com per exemple
per trencar ossos grans d’animals. Amb el pas del temps es van introduir innovacions
en les tècniques de caça i van aparèixer noves activitats, això va comportar un canvi
en el tipus d’eines que feien servir i la creació de noves amb diverses formes i
tamanys. Per exemple trobem gratadors per treballar la pell dels animals, denticulats
que servien per tallar, arpons per pescar, etc

Font: maleta didàctica paleolític

# data[].attributes.body
Es creia en l'existència d'esperits: ajuda per caçar, naixements, malalties, morts... rituals

# data[].attributes.body
L'art paleolític és una de les manifestacions artístiques més antigues de la història de la humanitat. Va aparèixer durant el paleolític superior, poc després de l'any 40000 aC, quan els éssers humans moderns poblaven pràcticament tot el globus terraqüi.

L'art paleolític és una de les manifestacions artístiques més antigues de la història de la humanitat. Va aparèixer durant el paleolític superior, poc després de l'any 40000 aC, quan els éssers humans moderns poblaven pràcticament tot el globus terraqüi. Durant aquest període, els éssers humans vivien de la caça i de la recol·lecció de vegetals, s'associaven en tribus i les seves eines estaven fetes de pedra tallada, fusta i os. No obstant això, sembla que les principals manifestacions artístiques, per no dir gairebé les úniques, es limiten a l'actual territori europeu, i més concretament, al sud del límit dels gels de la glaciació de Würm.[n. 1]