# data[].attributes.body
Jeg var altid hjemme.
Min mand begyndte at savne at have huset lidt for sig selv, når han kom hjem fra arbejde. Jeg var der jo altid og havde brug for adspredelse og hans selskab, når han kom ind af døren. Samtidig var mit humør og energi ofte på et lavpunkt. Han havde nogle gange bare brug for ro og en pause efter en dag med travlhed og ekstra tanker om, hvordan man klarer sit daglige job med diverse restriktioner og ekstra forholdsregler.
Det hjalp for os begge, at jeg begyndte, at tage lidt ud af huset sidst på eftermiddagen, så han kunne nyde lidt privat tid og stilhed.

# data[].attributes.body
Mit hjem blev både min hule og mit fængsel.
Hjemmet var trygt. Det blev rart og bekvemt. Samtidig følte jeg mig spærret inde og kunne ikke længere selv bestemme, hvad jeg skulle foretage mig i hjemmet. Jeg var lænket til computeren i helt afgrænsede tidsrum, og selv om der var pauser, var de for korte til, at jeg kunne bevæge mig ret langt væk. Det var ligesom en fodlænke. Jeg elsker mig hjem, men følelsen af, at jeg var nødt til at være her uden selv at kunne bestemme over min tid, var kvælende. I slutningen af perioden begyndte jeg at tage på skolen og undervise derfra nogle dage. Det gav en følelse af mere frihed.

# data[].attributes.body
Jeg har undervist hjemmefra. Det blev hurtigt meget kedeligt. For at få en smule variation ind i en arbejdsdag, delte jeg dagens funktioner ind i forskellige fysiske rum. Forberedelsen henlagde jeg til et arbejdsbord i kælderen. Jeg havde hvert fag og klasse i foldere med forskellige farver for at holde lidt overblik. Jeg sad ved en disk ved køkkenet og kommunikerede med eleverne. Der var godt lys og en følelse af udsyn. Jeg indtog min frokost ved spisebordet. Det gav en følelse af normalitet. Jeg har bevaret arbejdsbordet i kælderen.

# data[].attributes.body
Jeg er pensionist og derfor ikke belastet af hjemmearbejde, så det eneste jeg SKAL passe er sundhedsaktiviteter. Varer kan man få leveret, så på den måde har det været let at være isoleret mest muligt. Men hvor jeg dog savner den almindelige kontakt, som jeg plejer at have til min familie. Det er især mine børnebørn, der har ændret sig meget i løbet af det år. Dattersønnen fra fem til seks år, og datterdatteren fra et til to år. De voksne medlemmer af familien har jo ikke ændret sig så meget i løbet af det år, men for børnene føler man virkeligt at man er gået glip af noget. Det har også været trist, at jeg af hensyn til smitterisiko ikke har kunnet være behjælpelig med børnepasning, når min datter har skullet hjemmearbejde OG have et barn i hjemmeskole samtidig. Det føles som stor magtesløshed.

# data[].attributes.headline
Jeg tænker mere over livet og døden. Fokuserer mere på nuet.

# data[].attributes.subject
Jeg tænker mere over livet og døden. Fokuserer mere på nuet.

# data[].attributes.headline
Jeg har yogamåtte liggende i to rum. Så går jeg fra skrivebord til yogamåtte og tilbage igen. Mit skrivebord er et sted, og min yogamåtte er et sted.

# data[].attributes.subject
Jeg har yogamåtte liggende i to rum. Så går jeg fra skrivebord til yogamåtte og tilbage igen. Mit skrivebord er et sted, og min yogamåtte er et sted.

# data[].attributes.body
Jeg arbejder ved mit spisebord. Det meste af mit liv tilbringer jeg ved det bord. Jeg får indkøb bragt og er nærmest gået i selvisolation. Men via mit arbejde taler jeg med folk fra næsten hele verden på Zoom. Min verden er blevet meget mindre og meget større under corona.

# data[].attributes.body
Mest zoom, men også skype og facetime. Til arbejde, men også til hyggesnak med familie, drinksarrangementer m venner o. Lign.

# data[].attributes.body
ZOOM
zoom møder, zoom undervisning og zoom eksaminer. Ellers har det faktisk ikke ændret sig særlig meget fra præ-corona

# data[].attributes.body
Bor hjemme, så har mit eget værelse på første salen i rækkehuset.
Hver anden weekend besøger jeg min far.

# data[].attributes.body
Jeg blev student i slutningen af januar, men under første nedlukningen brugte vi zoom.us og engang imellem teams fra Microsoft hvor jeg må sige at zoom.us er langt bedre end teams.

# data[].attributes.body
STAY HOME er et tværfagligt forskningsprojekt, der undersøger, hvad der sker med hjemmet som et fysisk, digitaliseret, socialt og eksistentielt fundament under coronakrisen - og bagefter.  STAY HOMEs tværfaglige forskergruppe fra Teologi og Historie på Københavns Universitet, Kunstakademiets Arkitektskole og IT-Universitetet i København indsamler og analyserer de værdifulde erfaringer danske borgere har gjort sig under coronakrisen.

Du kan læse mere om projektet på vores hjemmeside: https://stayhomestudier.dk/

# data[].attributes.body
Dit bidrag til denne side har til formål at inspirere os i vores forskning og gøre os opmærksomme på aspekter af livet i hjemmet under coronakrisen, som vi kunne overse. Bidrag til denne side er ikke forskningsdata.

Vi læser alle tilføjede bidrag  og offentliggør udvalgte bidrag på denne side. Vi sætter stor pris på alle bidrag.

Du kan bidrage helt anonymt til denne side - følg guiden nedenfor:

1. Klik på krydset under det tema, du ønsker at bidrage til. Du opretter her et nyt skrivefelt.
2. Tilføj en titel og skriv din historie.
3. Skriv nederst i dit opslag gerne dit køn, alder og by.

De fem overskrifter repræsenterer nogle af de temaer, vi beskæftiger os med på STAY HOME. Temaerne er inspiration til, hvad du kan skrive om, men du må gerne skrive om andre temaer, der vedrører hjemmet under coronakrisen (scroll helt til højre for at se alle temaer).

For spørgsmål kontakt: emma.klakk@teol.ku.dk