# data[].attributes.body
Vaig obrir la porta de casa meva i quan et vaig veure, només volia saber quan de temps et quedaves, per saber si preparava cafè o preparava la meva vida.

# data[].attributes.body
El clima és càlid i còmode, No hi ha pluja torrencial, ni sol abrasador.

Com aquest tipus de suavitat i tranquil·litat, Podeu portar roba de manera informal, més o menys còmoda.

Aquest és el mes més preferit de l'any i és més romàntic passar l’abril a Barcelona.

Els carrers i les places de Barcelona s’omplen de parades de llibres i roses.

Els parelles agafant les roses a les mans, caminar de la mà.

Els nois comprant roses per a les seves mares.

Les noies compren els llibres per als seus amics.

L’autobús estava ple de gent gran catalana,

Després d’un dia passejar, van anar de la llibreria a la Rambla.

Es poden veure les roses i els llibres a tot arreu, tot que surt l'olor del romanç i la felicitat.

# data[].attributes.body
Els textos del concurs no han passat per cap tipus de correcció lingüística

# data[].attributes.body
Somio que estic caminant en un pont molt alt. M'adono que somio. Ara puc fer tot el que em dona la gana. M'aterreix el buit, però sempre he volgut saber que podria sentir saltant des d'una altura important. I si saltés des d'aquest pont? Després de tot només és un somni. Em pujo a la vora del pont. Miro el buit. Vacil·lo. M'accelera el cor, però sé que despertaré després de saltar. Tanco els ulls i ... salto. Sento pessigolles. La caiguda m'està semblant llarga. Començo a tenir por. Per què no desperto?

# data[].attributes.body
L´Annie era una nena de 10 ans amb bastant imaginació. Ella vivia amb la meva família a la Costa Brava. Ella l´ agradava sovint llegir llibres de Jules Verne i Emilio Salgari.  Un dia d´estiu de molt calor l´Annie va veure una presència estranya: cinquè éssers amb form allargada. Un de aquest éssers va traslladar a l´Annie a una nau molt gran.  Hi havia molt éssers i pantalles amb imagines. L´estrany va dir a l´Annie que ells vivien en altre planet. La nena tenia entusiasme i ella va querer viatjar, va arribar en la nau a un món sorprenent.

# data[].attributes.body
Quina felicitat!  Quina energía!

Totes són coses boniques, teus amics són el millor que hi ha al món.

Jugar. Jugas a tot arreu a on vas.

Cantes a l’escola, a la casa, al carrer, sense prejudicis.

Dormir. Dorms i somies ser una súper heroína. Una presidenta.

Voles on la ment arriba! No hi ha límit. Ningú et pot aturar.

Ets lliure. Sents que pots arribar a tot arreu.

Sents que el món és perfecte.

A casa tens el refugi, l‘auxili, el consol, l’afecte…

A casa tens qui t’ensenya el respecte l’amor, la bondad, l’emapatia…

Com m’agradaria que aquests bonics temps fossin eterns.

# data[].attributes.body
El temps son com una ola,

això no mola.

És la realitat,

i també la veritat.

El Temps fa que moren,

també fa que neixen,

i així repeteixen.

# data[].attributes.body
Ella és una dona que coneix el mar i la muntanya.
És una mica bipolar i sempre troba obert un bar.
Li agrada rebre visites i als seus amics els agrada visitar-la.
Té quatre fills i disset cosins.
Ella pot parlar dues llengües però t’agrairá si fas l’esforç d’aprendre la seva.
Va inspirar amics com Picasso i Dalí.
¡Segur que ja saps que parlo de Catalunya!

# data[].attributes.body
La primavera va arribar! Col·locant esperança i color als carrers, en els parcs, en cada balcó. Fa un temps sorpresa cada dia, pot tenir un sol preciós, però recomano dur sempre un paraigua en la borsa.

Floricultures plenes de varietats i vida, s'observa un somriure més ample en el rostre de l'agricultor.

Temps difícils ve i va, com les estacions, i com podem veure la màgia d'alguna cosa que estava secà, ara floreix i ens després de color.

Així com fem amb les flors, regui i cultivi les persones, això pot canviar l'estació dins ella.