# data[].attributes.headline
Designreferens: Daily Art - Your daily dose of art!

# data[].attributes.subject
Designreferens: Daily Art - Your daily dose of art!

# data[].attributes.body
En app/webbsida som förser användaren med ett konstverk varje dag för att hjälpa till att upptäcka. Finns säkert mycket att ta inspiration från i denna.

# data[].attributes.attachment_link.description
DailyArtDaily.com is your daily dose of interesting and funny art history stories told in the most compelling way.

# data[].attributes.body
Liknande som untappd men med en scanning funktion som låter väldigt användbar! Vid eventuellt designande av en app kan även denna ha aspekter som är bra att tänka på, inom fler områden än bara vin.

# data[].attributes.attachment_link.description
28 million wine lovers in one app. Prices, reviews, stores and food pairing all in one convenient iPhone and Android app.

# data[].attributes.body
Detta företaget dök upp som skapare för en editors choice kaffebryggare. De verkar som ett företag som jobbar för att hjälpa kaffe och te konnässörer att få sin " perfect cup of coffee or tea every time" (Så dem uttrycker det).

# data[].attributes.attachment_link.title
Bonavita World | Our mission is to ensure you enjoy the full flavor of your favorite hot beverage.

# data[].attributes.attachment_link.description
When freshly roasted and ground coffee is carefully combined with pure water heated to the ideal temperature, the result is a coffee experience that's at once simple and sublime. The same holds true for tea. When steeped at the appropriate temperature for the right amount of time, you will enjoy the full flavors and aromas the tea has to offer.

# data[].attributes.body
Denna app ska tydligen hjälpa öl älskare att upptäcka nya öl över hela världen och hålla koll på vilka du gillar. Den ska även ha ett socialt aspekt. Liknande borde kunna användas på många fler områden.

# data[].attributes.attachment_link.description
Discover and share your favorite beer with Untappd - a free app for iOS and Android. Explore nearby popular bars, breweries, and top-rated beers.

# data[].attributes.body
Här ser man väldigt mycket olika åsikter kring modern konst. Det bevisar att även om alla konstälskare kan placeras i en målgrupp finns det otroligt stora skillnader även inom gruppen.

# data[].attributes.attachment_link.description
Debate about whether or not modern art is real. Voice your opinion and learn more about each side of the debate.

# data[].attributes.headline
Populärkultur: Digital Art – Is It Real Art – My Case For Digital Art

# data[].attributes.subject
Populärkultur: Digital Art – Is It Real Art – My Case For Digital Art

# data[].attributes.body
Här pratar författaren om hur folk ser på digital konst jämfört med traditionell konst. Frågan är om man ska skapa något som hjälper både dem som är intresserade av digital och traditionell konst eller bara traditionell då det känns som om dessa är dem som blir lite "övertrampade" nu när allt blir så digitalt.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
The controversy over digital art remains as a contention between traditional artists and digital artists web-wide.

When speaking of digital art, I refer to art which is painted stroke by stroke in a program such as Artrage or Corel Painter, and not a cloning program which I don't consider original art. There is a massive difference between the two, and that is a valid point I feel the puritanical traditional artists need to be able to see in action, or even try for themselves before they can legitimately state that digital art is not art.

What are the main reasons given against digital art?

1. There is no original.
2. There is heart and soul in the traditional work which is created by a human hand.

Before I get deeper into my own opinion on this matter, I wish to state that my first love is traditional art, but not for the reasons other's give. I love traditional art just for the love of the mess, smell and feel. I'm also developing an allergy to some of the products which are forcing me to study the digital realm in depth and ask myself the same question about digital art. Is it art?

When I open Corel Painter or Artrage, I am faced with a blank canvas, and from there I paint stroke by stroke gradually building up my underpainting, getting in all the darks and lights before I lay on more paint to bring the work closer to the finished product. After a time, I forget I am sitting at a Cintiq with a graphic pen and am totally immersed in my Painting. Time is lost. My brain can no longer feel a difference between digital or traditional because my entire focus is switched from mechanics to heart and soul.

The description above equally applies to traditional art except my original digital file is immediately printed out at full size, then backed up and it is MY original. Please do not tell me there is no heart, soul, or human hand lacking in digital painting.

It took a lot of thought to come to the conclusions I have regarding digital art. I didn't arrive here by some miracle, but by deep and serious introspection and the need to leave behind any pretence.

My mind meandered to singers, dancers, composers, and writers.

Firstly, lets take the almighty composer Beethoven. His final performance was a failed attempt to play his own artwork Piano Concerto #5, otherwise known as the Emporer. That very final performance was the very last
Original of Beethoven's works if we compare traditional art to music.

http://www.youtube.com/watch?v=XttTpZHQgJw

Can you then explain what this gentleman is playing? Or maybe tell him his piano work is a mere derivative, or not real art because there is nought but a recording left after he has performed, and oh my, the recording is a mere digital and cannot be considered art, and lo and behold, it doesn't smell. I love playing devil's advocate even against myself, and did, and am playing that very role in order to arrive at these conclusions.

Shall we move on to writers? MS word? That's digital. Ouch. Sorry. Singers who once the huge high C is sung are left without an original????? I think you get the idea.
If not, it's your choice to remian in what I see as a closet with your blinkers on. All of this is my own opinions and not meant or intended to convince you, which I couldn't be bothered to waste the time with. I had enough problems convincing myself until pure logic, humility, and a total lack of prejudice forced me to see reason.

There more I think about it, the more digital art is closer to the other art forms than traditional art. After completion there is nothing left except a digital copy of the work perfomed, or a recording as such.

Does that make tradition art divine? No, although on many forums the traditionalists who would never paint digitally [their words, not mine] speak of their traditional art as if it was the holy grail and yet would do anything to sell a Digital print of said work.

The one thing I can say is that despite all the traditional art training I have had, and still undertake, the very first time I sat in front of a digital canvas and tried to paint was a total and absolute disaster. It took me about 5 years to learn how to apply all my traditional skills to the digital world, and that was a long 5 years and still going. I'm at a point now where I love to combine the two worlds, loving each of them.

To me, both digital and traditional art are most certainly art. Neither worth more than the other in the heart and soul of the creator. Both deserve the recognition for their hard earned efforts.

And as the day draws to a close, I shall forever love traditional art, I just don't worship it, or believe that it should be idolized or worshipped at the expense of other forms of art. For myself, the outcome and emotional feeling I gain from viewing another's art no matter how it was created is what means the most. At the end of the day, when all is said and done, that is all that counts : the effect on the viewer.

Article Source: http://www.articlesbase.com/art-articles/digital-art-is-it-real-art-my-case-for-digital-art-1866999.html

-----

About the Author
Traditional and Digital Mixed Media Fine Artist.

Ever since I was a little girl all I ever wanted to do was color our world the way I saw it in my head. As a child my grandmother told me I collected colored pencils by the dozens with no apparent reason for doing so. Later I studied Fine Art privately in UK where I was born, and after moving to Australia I kept up those studies until I gained a teaching position within the education system. After a term of approximately 6 years I was finally awarded a medal of Australia for services to the Arts.

My own art has changed greatly and is ever evolving as I mature. I paint traditionally and digitally and have a different respect for both mediums. I also have a great love for textures and mixing mediums, but with whatever I do, I always do from my heart which is driven by an inner desire to create.

# data[].attributes.attachment_link.description
Digital Art - Is It Real Art - My Case For Digital Art Author: Zeana Romanovna The controversy over digital art remains as a contention between traditional artists and digital artists web-wide. When speaking of digital art, I refer to art which is painted stroke by stroke in a program such as Artrage or Corel...

# data[].attributes.headline
Populärkulturen: Is art-connoisseur yet another job threatened by technology?

# data[].attributes.subject
Populärkulturen: Is art-connoisseur yet another job threatened by technology?

# data[].attributes.body
Visste inte att konst konnässör även kunde va ett jobb men här ser man ju ett annat tillfälle där teknologin tar ifrån den klassiska konst konnässören.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
THE patient is carefully positioned on a pristine rectangular table. A signal is given, and from behind a glass wall, a technician directs an X-ray machine overhead. Zapping begins. This is not a hospital. It is the conservation laboratory of the Rijksmuseum in Amsterdam. Visits here were part of the museum's recent two-day symposium "Jewellery Matters", which broke ground by inviting artists, makers, scientists, educators and collectors as well as the usual art historians.

The patient was a fanciful 17th-century pendant having its enamel analysed in order to find the actual date of its creation. In the 19th century demand for such pieces outstripped supply, and fakes (some magnificent) were produced to satisfy the market. Was this one of them?

Upgrade your inbox

The same X-ray fluorescence spectroscopy (XRF) equipment could be used to study a 16th-century Indian bronze statue, a Roman glass vase or a leaf from a medieval illuminated manuscript. As one technician describes it, it works this way: A precisely targeted beam enters the object exciting the electrons through which it passes. A kind of dance follows during which they leap up before returning to their starting place. The energy released is measured, and component materials and their proportions identified. Comparisons with the museum's database lead to the jewel's date. But not all museums use the same software. Standardisation would allow pooling of data across institutions, and efforts to promote this are underway.

XRF is just one of many high-tech techniques. Laser ablation inductively coupled plasma mass spectrometry (LA-ICPMS), can date decorations on Qing dynasty ceramics. Here, a powerful laser vaporises a tiny amount of material which is then broken into ions. The different elements are sorted by their mass, and counted by a very fast mass spectrometer-the more counts, the more of the element is present. Carbon-14 dating, the best known of these tools, which uses the predictable decay of the radioactive carbon-14 isotope, can tell the age of Old Master wood panels. It and infrared reflectography were among the many technologies used during the intensive scrutiny of "Salvator Mundi", which played a key role in the work's re-attribution to Leonardo da Vinci-and its subsequent record-breaking auction price of $450m.

That price and the media storm that followed demonstrated how important science has become to art history and to the market. For centuries, connoisseurs spent their lives handling objects, studying archives and inventories, chasing provenances and training their eyes to see what is instead of what they wish they were seeing in order to answer such questions as "Who made it?" and "When?" Now science can get answers faster and with more certainty. Who will want connoisseurs with their educated guesses? Yet another set of specialist skills seems about to be made redundant by technology.

This conclusion is reasonable-but premature. The connoisseur, which is to say the investigative, knowledgeable and imaginative curator, scholar, dealer or collector, has the insights and curiosity to ask questions about a work of art in the first place. In any case, even the most exciting technologies have limitations. The immutability of gold has thus far insulated it from such probing. Carbon-14 dating can only be used for organic materials. And according to Andrew Shortland, director of the Cranfield Forensic Institute (CFI), a laboratory that studies everything from ballistics to corpses, "unless you use radio-carbon [ie, carbon-14] dating, you cannot absolutely date an object." Other procedures, like those mentioned above, result in some degree of error. Depending on such variables as software choice and size of databases, this can vary from a few years to a century or more.

Quick and clear solutions can come if an element found present in a piece was used only at a given time. "Chrome, a very stable compound, was discovered in 1797," Mr Shortland notes. When he found it on a green leaf of a Meissen porcelain sculpture he analysed, he told the collector that it was not the prized early 18th-century piece after all. But this client was a connoisseur, one whose knowledge the scientist esteemed. The collector was certain the piece was early and requested more tests. The other leaves contained no trace of chrome. The first one, therefore, was a later restoration. The collector was right, after all.

Importantly, the availability of technology is limited. The number of experts is small; the cost of equipment and staff to analyse output is high. Some big museums can afford high-tech laboratories of their own to analyse their collections. Private owners, dealers and auction houses must employ the few laboratories like CFI that do commercial work. Fees depend on the time involved. This means that except when sentiment outweighs prudence, customers are more likely to bring CFI a piece valued at £300,000 than one worth £3,000, even if the time needed is as little as a day. The use of artificial intelligence will no doubt provide more insight in future. Indeed, Robert Erdmann, chief scientist at the Rijksmuseum has started work on "21st Century Connoisseurship", a Machine Learning project that seeks to bring together existing technologies in one "supertool".

That the Rijksmuseum opened its lab for the "Jewellery Matters" symposium is a reflection of convictions of one of its keynote speakers, Robert van Langh, the museum's head of conservation. A trained goldsmith with a combined PhD in materials science and art history, he believes that "in the pursuit of knowledge about works of art, the language of science and that of the humanities both have to be spoken," or at least both "understood". In other words, while the nature and interplay of the contributions of each may well change, the future belongs to a partnership of both technology and the connoisseur.

# data[].attributes.attachment_link.title
Is art-connoisseur yet another job threatened by technology?

# data[].attributes.attachment_link.description
THE patient is carefully positioned on a pristine rectangular table. A signal is given, and from behind a glass wall, a technician directs an X-ray machine overhead. Zapping begins. This is not a hospital. It is the conservation laboratory of the Rijksmuseum in Amsterdam.

# data[].attributes.headline
Populärkulturen: Vad är egentligen grejen med vinylskivor?

# data[].attributes.subject
Populärkulturen: Vad är egentligen grejen med vinylskivor?

# data[].attributes.body
Denna tänkte jag som "ett speciellt intresse som är på uppgång". Dessa konnässörer verkar ha ökat  på den senaste tiden av någon anledning. Tänkte att det kan vara en intressant konnässör att fördjupa sig i?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
De senaste åren har vinylförsäljningen gått spikrakt uppåt. Moa Marken reflekterar kring den irrationella - men starka - kärleken som många känner inför sina vinyler.
Å ena sidan är det bara en bit plast. Det kan tyckas underligt att något så artificiellt, så kemiskt framställt, kan få betyda så mycket för så många. Å andra sidan är människor knappast rationella, särskilt inte när det kommer till saker med emotionellt värde. Skillnaden mellan det faktiska och det konstruerade värdet är djupt. Och det är vackert.

Detta är bara en av många konstiga anledningar till att vissa människor - undertecknad inkluderad - älskar vinylskivor. Nästan besinningslöst. Om min lägenhet brann ner, skulle jag i stundens hetta säkert rädda mina skivor framför exempelvis min dator. På ett sätt vore det idiotiskt, men jag skulle inte stå ut med att se något så betydelsefullt gå upp i rök.

Vinylformatet har många nackdelar. Ungefär en gång i kvarten måste du resa dig upp för att aningen vända sida eller byta skiva. Visserligen får du motion, men är det kommer till bekvämlighet sopar Itunes och Spotify vinylen av banan. Så är det bara. Resultatet är det samma om tävlingsgrenen är storlek och mobilitet. Det är svårt att rymma en 33-varvare i sin ficka.

Trots allt detta är vinylen på framfart. Det är något med knastret. 2016 såldes 31,6 miljoner skivor världen över. Tio år tidigare låg försäljningen på 3,1 miljoner. LP-skivorna har lämnat marginalen och säljs nu på var och varannan stormarknad. Liam Gallaghers solodebut As you were sägs vara 2000-talets hittills mest snabbast säljande vinyl. Den släpptes i höstas, och sålde 16 000 skivor den första veckan. Vinylen tycks ligga rätt i tiden. Kanske som en protest mot digitaliseringen, kanske som en bekräftelse av den.

Många vinylälskare ser sig själva som elitister. Konnässörer. En gillar vinyl eftersom en gillar "den riktiga" musiken (60-tal, 70-tal, möjligen 80-tal), när musiken fortfarande betydde något. Detta i kontrast till alla banala massmänniskor som aldrig känt doften av en tidig tryckning av Paul Simons Graceland. Vad vet de om musik, kärlek, livet? Nä, precis.

Sanningen är nog den ... att vi konnässörer är lika banala som alla andra. Man vill åt det enkla. Denna eviga längtan efter en tid lika okomplicerad som svunnen. Vi kan vår Paul McCartney, vår Paul Simon och vår Paul Weller. Vi kan i sömnen redogöra för skillnaderna och likheterna mellan en EP och en maxisingel. Men vår kärlek till vinylen är svår att förklara med rationella argument. Den är lite banal. Och det är vackert.

# data[].attributes.attachment_link.title
Vad är egentligen grejen med vinylskivor? - Popmani

# data[].attributes.attachment_link.description
De senaste åren har vinylförsäljningen gått spikrakt uppåt. Moa Marken reflekterar kring den irrationella - men starka - kärleken som många känner inför sina vinyler. Å ena sidan är det bara en bit plast. Det kan tyckas underligt att något så artificiellt, så kemiskt framställt, kan få betyda så mycket för så många.

# data[].attributes.body
Denna var ju bara precis på ämnet så var nästan tvungen att ta med den. Den ger en intressant insikt i ämnet.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nörden har blivit inne. Och med nördens innestatus följer nya köpbeteenden och nya marknader - något som konsumtionsforskarna på Ekonomihögskolan nu djupstuderar.

Jon Bertilsson tar emot på sitt rum på Ekonomihögskolan, ett rätt avskalat kontor. Man skulle kunna säga att det är rätt typiskt för en forskare med bokhyllor, skrivbord, böcker och pappershögar. Där finns inget som direkt avslöjar vad Jon Bertilsson är för person eller om han har något nördigt intresse.

- Jag har en kärlek till fotboll och ishockey. Jag håller på HIF och Rögle BK och följer dem intensivt. Men jag skulle ändå inte kalla mig nörd, säger han.

För det är nörden som han och hans kollegor i projektet "Connoisseurskap, snobberi och engagemang - kultiveringstrendens kolonisering av den vardagliga konsumtionen" studerar. Eller rättare sagt: de studerar hur t.ex. motion, ätande och matlagning har gått från att vara vanliga intressen i största allmänhet till att bli något som genomsyrar en stor del av människors liv, kanske till och med bygger det personliga varumärket och något man kan ange som merit på sitt CV. Matlagningsentusiasten blir finsmakare och motionären driver sin kropp till det yttersta i världens mest krävande tävlingar.

- Det ger status att vara unik och annorlunda. Lyckas man skapa en nördfaktor kring en produkt kan även traditionella stapelvaror bli attraktiva i konsumenternas strävan efter kultivering. Kaffekulturen är ett sådant exempel, säger Jon Bertilsson.

Just finkaffetrenden och kaffenörden är något som Jon Bertilsson har tittat på i sin del av projektet. Kaffetrenden har pågått ett tag och kan därför spåras tillbaka i tid, något som är intressant för forskarna när de kartlägger köpbeteenden eller nya köptrender eller marknader som vuxit fram i finkaffekulturens kölvatten.

Jon Bertilsson har bl.a. intervjuat en barista, som blev så hängiven kaffe att han själv fick öppna en kaffebar för finsmakare för att få utlopp för sitt kunnande. Men det är inte alltid att ett nördigt intresse håller i sig.

- Slår man i taket och inte kan förkovra sig mer eller andra har hoppat på samma trend och det man gjorde har blivit mainstream - då kan man söka sig ett nytt nördintresse, förklarar Jon Bertilsson.

För träningsnörden är erkännande och prestige viktiga faktorer. En som tränar för tuffa tävlingar såsom Iron Man, Toughest Mudder eller triathlon vill inte bara göra det för sin egen skull. Kroppen blir ett redskap som ska byggas och visas upp, resultat och tävlingsmedverkan kan användas meriterande i jobbsökarsammahang.

- Idag ska man logga allt på Facebook och Twitter och man skulle inte hålla på med intresset om det inte syntes. I dessa fall är det yttre faktorer som gör att man känner sig motiverad till skillnad från om motivationen kommer inifrån, till exempel att man motionerar för att få bättre hälsa, säger Jon Bertilsson.

Vad är det då som kategoriserar en nörd till skillnad från en hobbyentusiast?

- Alla med en hobby behöver inte vara nördar men ett nörderi startar ofta från en hobby. Nörderi är mer genomgripande i livet, förklarar Jon Bertilsson.

Enkelt sagt skulle man kunna säga att en hobby utövar man för att må bra och inte för att bli mer anställningsbar.

- I engelskan skiljer man på labour och work, där labour är något som man gör för att kunna betala sin hyra medan work är något som mer lutar åt den lustfyllda hobbyn.

Forskningsprojektet fick 2011 9,1 miljoner kronor av Ragnar Söderbergs stiftelse, det största anslaget från stiftelsen det året. Projektgruppen består av forskarna Jon Bertilsson, Sofia Ulver och Ulf Johansson samt tre doktorander på Företagsekonomiska institutionen och projektet avslutas i slutet av 2017.
Text: Anna Johansson Liten ordlista
Nörd. Har ett genuint intresse och kunnande om sitt specialområde och låter intresset genomsyra livet. Numera tillhör området ofta populärkulturen men var förr ansett som ett väldigt smalt område. En del nördar kan inte prata om något annat än sitt intresse.

Konnässör: Har en lång och gedigen kunskap inom ett kulturellt legitimt område såsom mat, vin, konst eller klassisk musik. Kunskapen ger hög kulturell status.

Snobb: Har läst en vinguide för att kunna briljera men kan inte så mycket under ytan. Vill verka nobel men är det inte.

# data[].attributes.attachment_link.description
Nörden har blivit inne. Och med nördens innestatus följer nya köpbeteenden och nya marknader - något som konsumtionsforskarna på Ekonomihögskolan nu djupstuderar. Jon Bertilsson tar emot på sitt rum på Ekonomihögskolan, ett rätt avskalat kontor. Man skulle kunna säga att det är rätt typiskt för en forskare med bokhyllor, skrivbord, böcker och pappershögar.

# data[].attributes.headline
Vetenskaplig referens: When is a wine a bargain? A comparison of popular and regression-based approaches

# data[].attributes.subject
Vetenskaplig referens: When is a wine a bargain? A comparison of popular and regression-based approaches

# data[].attributes.body
Denna artikel handlar om vad som är ett fynd när det kommer till vin och den visar på  att detta påverkas av olika aspekter för en konnässör jämfört med andra personer. Kanske även något att tänka på vid arbete med andra ämnen? Det vissa anser viktigt kanske inte alltid är det för konnässören/nörden?

# data[].attributes.attachment_link.description
When is a wine a bargain? A comparison of popular and regression-based approaches

# data[].attributes.headline
Vetenskaplig referens:    THE END OF THE ART CONNOISSEUR? EXPERTS AND KNOWLEDGE PRODUCTION IN THE VISUAL ARTS IN THE DIGITAL AGE

# data[].attributes.subject
Vetenskaplig referens:    THE END OF THE ART CONNOISSEUR? EXPERTS AND KNOWLEDGE PRODUCTION IN THE VISUAL ARTS IN THE DIGITAL AGE

# data[].attributes.body
Hittade denna artikel och tyckte den kopplade till ämnet. I detta fall handlar det om konst konnässörer och den digitala utvecklingen. Det fick mig att tänka på hur de som är intresserade av gammal konst påverkas av digitaliseringen. Kan man på något digitalt sätt hjälpa dessa personer?

# data[].attributes.attachment_link.description
THE END OF THE ART CONNOISSEUR? EXPERTS AND KNOWLEDGE PRODUCTION IN THE VISUAL ARTS IN THE DIGITAL AGE

# data[].attributes.body
Öl?
Vin?
Te?
Mat?
Konst
Sport?
Tobak? (Cigarrer typ?)
Djur? - Känner en, tror jag.
Teknik?
Spel? - Ne, alldeles för nära.
Musik? - Kanske för nära.
Vinylskivor? - Intressant artikel
Comics?
Bilar?
Smink?
(Kan jag hitta intressenter för någon av dessa?)