# data[].attributes.body
Vilka frågor skulle du vilja ställa till August Strindberg om du mötte honom?

# data[].attributes.body
Vad vet du om....

Strindbergs sista bostad som idag har blivit museum?

Strindbergs familjerelationer?

Strindbergs författarskap?

# data[].attributes.body
1. Vilka personer är med i texten? Vad får du veta om dem?
2. Varför ljuger Johan och säger till sin far att han har stulit muttrarna?
3. Vad känner Johan på kvällen innan han ska sova?
4. Finns det någon som skulle ha kunnat hjälpa Johan?

# data[].attributes.body
1. Vad har hänt i novellen?
2. Vilka personer finns med?
3. Var och när utspelar sig texten? Under hur lång tid?
4. Varför är huvudpersonen stolt och lycklig när han lämnar lägenheten?
5. Vad är typiskt för en novell?

# data[].attributes.attachment_link.description
Ett halvt ark papper har Gruppen Fröken Julie analyserat och tolkat, som tillslut blivit till en kortfilm. Ett halvt ark papper August Strindberg Sista flyttningslasset hade gått; hyresgästen, en ung man med sorgflor på hatten, vandrade ännu en gång genom våningen för att se om han glömt något.

# data[].attributes.body
Johan och muttrarna

# data[].attributes.body
När föddes och dog August Strindberg?

Nämn några verk som han har skrivit.

På vilket sätt var Strindberg samhällskritisk? Ge exempel.

# data[].attributes.body
Animerad film om Strindberg

# data[].attributes.attachment_link.description
Bilder på och av Strindberg Om du blundar och tänker på August Strindberg, ser du förmodligen en allvarlig man med yvigt hår och välansad mustasch och en genomträngande blick framför dig. Strindberg skaffade sig redan som tonåring en kamera och tog många självporträtt och det är främst dessa som ligger bakom vår bild av personen Strindberg.

# data[].attributes.body
På Drottninggatan i Stockholm finns Strindbergcitat ingjutna i gågatan.

# data[].attributes.body
Novell av August Strindberg

# data[].attributes.attachment_link.description
Sista flyttningslasset hade gått; hyresgästen, en ung man med sorgflor på hatten vandrade ännu en gång genom våningen för att se om han glömt något. – Nej, han hade icke glömt något, absolut ingenting; och så gick han ut, i tamburen, fast besluten att icke mer tänka på det han upplevat i denna vånin…