# data[].attributes.body
En l'Imperi romà, s'adora a déus com Faunus, un antic déu protector dels ramats i dels pastors, o Terminus, guardià dels límits dels camps. Els déus més venerats són els protectors de la casa i de la família, els Lares (esperits dels avantpassats), i els Penates, guardians de la llar, per als quals cada habitatge reserva un lloc. Un gran nombre de festes i de sacrificis són dedicats durant l'any a totes aquestes divinitats.

# data[].attributes.body
Perquè tots els planetes tenen noms estranys i el Planeta Terra porta un nom tan convencional?
La història del nom del Planeta Terra comença a l'antiga Grècia. Una de les deesses més importants de la mitologia d'aquesta regió, el nom era Gea o Gaia va ser qui li va donar nom al nostre planeta llar.

# data[].attributes.body
Al llarg de la història de la Terra, diversos esdeveniments han provocat canvis en la composició de l'atmosfera. L'aparició d’organismes fotosintètics va provocar  l'aparició d’oxigen lliure a la troposfera i li va conferir el caràcter oxidant que té actualment.
L'elevada quantitat d'oxigen va afavorir l'acumulació d'ozó a les capes baixes de l'estratosfera, fent de filtre de la radiació ultravioleta. Això va permetre que els éssers vius poguessin ocupar la superfície dels continents i augmentés molt la biodiversitat.

# data[].attributes.body
HISTÓRIA:
L'origen de l'atmosfera el trobem a partir de la formació de l'escorça terrestre sòlida i la separació dels materials segons la seva densitat, fa uns 4.500 milions d'anys. Els materials més volàtils es van escapar de l'atracció gravitacional del planeta, però la majoria de gasos que sortien en les erupcions volcàniques van quedar atrapats a l'atmosfera.

# data[].attributes.body
Com tots sabem, cada un dels planetes del sistema solar té una órbita al voltant del nostre sol. La órbita de la Terra és casi circular,

# data[].attributes.body
El geoquímic F. W. Clarke va calcular que poc més d’un 47% de l’escorça de la Terra consisteix d’oxigen. Els components de les roques més comunes de l’escorça terrestre són gairebé tots òxids; el clor, el sofre i el fluor són les úniques excepcions importants i la seva quantitat total en qualsevol roca és generalment molt menys que un 1%.

# data[].attributes.attachment_link.description
Primer vídeo de la caixa "Per què tenim dia i nit"

# data[].attributes.body
L'escorça de la Terra està formada per plaques que suren sobre el mantell, una capa de materials calents i pastosos que, de vegades, surten per una esquerda formant volcans.

La densitat i la pressió augmenten cap al centre de la Terra.

# data[].attributes.body
Fa uns 4.500 m.a. ja existia la Terra. Estava molt calent i envoltada d'una primitiva atmosfera en la qual va començar un procés químic que va culminar amb l'aparició de la vida. En aquest moment, amb la disminució de xocs de meteorits, la superfície terrestre va començar a refredar-se prou com perquè es formessin els primers oceans terrestres, apareixent al seu torn les primeres roques de tipus igni.