# data[].attributes.attachment_caption
Никола Тесла

# data[].attributes.headline
Новчаница од 100 динара Јована Радовановић

# data[].attributes.subject
Новчаница од 100 динара Јована Радовановић

# data[].attributes.body
На овој новчаници налази се Никола Тесла. Био је један од најбистријих умова света.
Он је најпознатији научник не само Србије већ и света. Његово име је свуда познато а разлог за то нам је свима познат. Он je смислио како да се струја користи и пренесе. Зачетник је новог начина живота који сада познјемо.

Рођен је у сиромашној српској породици у селу Смиљану 1856. године. Умро је у својој  хотелској соби у Њујорку у 87. години, сиромашан и заборављен.
Био је научник, физичар и електро инжењер. По њему је названа јединица мере.Најзначајнији Теслини проналасци су полифазни систем, обртно магнетско поље, асинхрони мотор, синхрони мотор и Теслин трансформатор. Такође, открио је један од начина за генерисање високофреквентне струје, дао је значајан допринос у преносу и модулацији радио-сигнала, а остали су запажени и његови радови у области рендгенских зрака. Неке од нјегових изума су спалио и уништио јер је сматрао да су превише опасни. Такође су многи и изгублјени.
Прославио се тек после смрти.

# data[].attributes.headline
Новчаница 20 динара

# data[].attributes.subject
Новчаница 20 динара

# data[].attributes.body
Петар II Петровић Његош се налази на новчаници од 20 динара. Његош је био српски православни владика и црногорски и брдски поглавар Старе Црне Горе и Брда од 1830. до 1851. године.
Такође је био један од највећих филозофа и српских песника. Рођен је  у Његуши , код Цетиња. Образовао се у неколико манастира у Црној Гори и постао је духовни и световни вођа Црне Горе након смрти свог стрица Петра I.
Залагао се за ослобођење и уједињење свих Срба и био је спреман да се одрекне својих световних власти зарад уједињења са Србијом.
На 450 страни сабраних Његошевих писама у књизи из 1951. године пише:

„  Његош је на крштењу добио име Рафаел, али се звао Радивој, а најрадије су га звали Раде. ”
По Вуку Караџићу његово крштено име било је "Радоје". У народу је остало владика Раде. До 1849. Његош је почео непрекидно да кашље и ускоро је љекар из Котора открио да болује од туберкулозе. До почетка 1850. било је јасно да је његово стање тешко. Свјестан болне чињенице да Црна Гора није имала ниједног школованог љекара, у прољеће је отпутовао у Котор и саставио свој тестамент.
Сара и Калина

# data[].attributes.attachment_caption
Милутин Миланковић

# data[].attributes.headline
Ночаница од 2000 динара

# data[].attributes.subject
Ночаница од 2000 динара

# data[].attributes.body
Милутин Миланковић ( 1879 - 1958) је био познати српски математичар, астроном, климатолог, грађевински инжењер, физичар, геофизичар и доктор техничких наука. Рођен је у селу Даљ 1879. године, а преминуо је у Београду 1958. године. Миланковић је дао два фундаментална доприноса науци: „Канон осунчавања Земље”, који карактерише све планете Сунчевог система, и теоријско објашњење Земљиних дуготрајних климатских промена узрокованих астрономским променама њеног положаја у односу на Сунце (данас познато као Миланковићеви циклуси). Најцитиранији је српски научник свих времена. Захваљујући његовим достигнућима, његово име носе кратер на Месецу и Марсу, улица у Београду, многе образовне установе.

Јована Миљковић 7/6

# data[].attributes.headline
Слободан Јовановић

# data[].attributes.subject
Слободан Јовановић

# data[].attributes.body
Лола Савовић

Слободан Јовановић био је српски правник, историчар, књижевник и политичар.
Био је син Владимира Јовановића и рођен је у Новом Саду 1869. Име му је дао Светозар Милетић па је он тиме постао први Србин који се звао Слободан. Сестра му се звала Правда.
Био је професор правног факултета од 1897-1940, био је председник Српске Краљевске Академије. У време балканских и Првог светског рата био је шеф Пресбироа српске врховне команде. Био је правни експерт у Југословенској делегацији на мировној конференцији у Паризу 1919. Следеће године издаје чувену књигу "Вођи француске револуције"

Николина Вуковић

Оснивач је Српског књижевног гласника 1901. у коме су своја дела објављивали најзначајнији српски писци. Са групом српских интелектуалаца основао је Српски културни клуб чији је председник био.
После војног пуча 27. марта 1941. прихватио је дужност потпредседника у пучистичкој влади Душана Симовића.
У јануару 1942. постао је председник избегличке владе у Лондону. Слободан Јовановић је за министра војске поставио Драгољуба Михаиловића. На процесу Дражи Михаиловићу 1946. осуђен је на 20 година са принудним радом и губитком грађанских права, држављанства и имовине. На основу ове пресуде његова дела су практично забрањена.

Невена Вељовић

Умро је у Лондону 1957. као изгнаник, баш као што је и рођен. Рехабилитован је 2007. године а 2011. његови посмртни остаци пренети су и сахрањени у Алеји заслужних грађана на Новом гробљу у Београду.

Најзначајнија дела Слободана Јовановића:
- Основи правне теорије о држави
- Уставно право Краљевине Србије
- Уставобранитељи и њихова влада
- Влада Милана Обреновића
- Влада Александра Обреновића

# data[].attributes.attachment_caption
Новчаница од две хиљаде динара

# data[].attributes.headline
Никола Ђокић, Лука Пајдаковић 

# data[].attributes.subject
Никола Ђокић, Лука Пајдаковић 

# data[].attributes.body
Никола Ђокић:

На новој новчаници од 2.000 динара, која је данас представљена, налази се портрет Милутина Миланковића, прослављеног светког научника српског порекла. Живео је од 1879 до 1958.

Лука Пајдаковић:

Милутин Миланковић је био ванредни професор примењене математике био је од 1909. до 1920. године, док је као редовни професор небеске механике радио од 1920. до 1955.  на Универзитету у Београду. Био је декан Филозофског факултета школске 1926/27, пионир у ракетном инжењерству, потпредседник САНУ у три мандата почев од 1948, дописни члан ЈАЗУ у Загребу од 1925., директор Астрономске опсерваторије у Београду од 1948. до 1951, члан и реоснивач Комисије 7 за небеску механику Међународне астрономске уније од 1948. до 1953.

Гувернер Народне банке Србије Дејан Шошкић рекао је да је новчаница урађена по светским стандардима, са најсавременијим елементима заштите од фалсификовања и да се уводи да би се олакшао платни промет у Србији.

# data[].attributes.headline
Стеван Мокрањац

# data[].attributes.subject
Стеван Мокрањац

# data[].attributes.body
Рођен је 9.1.1856. године у Неготину. Завршио је гимназију у Зајечару. Био је српски композитор и значајно је допринео рађању стила националне музичке уметности.Након што је завршио гимназију уз помоћ певачког друштва одлази на музичке студије у Конзерваторијуму, у Минхену код Јозефа Рајнбергера. Због несугласица са директором Конзерваторијума, Мокрањац у 3. години студија напушта. Прекида студије и враћа се у Београд. 1884. године постаје хорвођа певачког друштва Корнелије Станковић. 1887. године постаје диригент ,,Првог београдског певачког друштва''. Од 1887. па до 1900. радио је као наставник музике у Првој београдској гимназије и Првој нишкој гимназији. 1906. године изабран је за дописног члана Српске краљевске академије. Најпознатија дела су: Руковети, Приморски напјеви, духовити скерцо Козар, Литургија, Опело, Три статије, Тебе Бога хвалим, Величаније светом Сави...
Умро је 28.9.1914. године у Скопљу.

Матија Војновић
Аксел Кхалифа
Лазар Стаменовић

# data[].attributes.attachment_caption
Елена Бајић,Ана Тасић и Марија Кузмановић

# data[].attributes.body
На новчаници која вреди 1000 динара налази се Ђорђе Вајферт.

Ђорђе Вајферт био је српски индустријалац немачког порекла, гувернер Народне банке и слободни зидар.

Родио се у Панчеву,15.јула 1850,а умро у Београду,12.јануара 1937.

Отац му се звао Игњат,а мајка Ана.

Сахрањен је на Католичком гробљу Панчеву.

Током 1893. године Ђорђе Вајферт је основао фонд краљ Стеван Дечански, добротворну организацију која се бринула за глувонему децу и омогућавала им школовање и укључивање у редован нормалан живот. Ђорђе Вајферт је не само основао овај фонд већ је био и главни финансијер и као такав је носио титулу почасног председника.