# data[].attributes.body
Religia reprezinta un subiect controversat pentru toate timpurile si toate persoanele. In lume exista mai multe credinte, fiecare pretinzand ca este cea adevarata si lupta pentru ideologia sa. Razboiul sfant purtat de musulmani sau cruciadele reprezinta manifestari ale unor oameni care lupta pentru convingerea sa si a neamului pe care il reprezina. Nu de putine ori toate aceste confruntari au fost soldate cu morti, in zilele noastre existand atentate puse pe seama lor.Religia reprezinta un cod moral pe care trebuie sa-l respecte fiecare apartenent. Insa acesta difera de la o cultura la alta, dar elementul comun este iubirea si pacea pe lume. Cat timp anumite religii ies in evidenta prin nerespectarea acestei legi, nu se va ajunge la o lume mai buna. In ziua de azi imaginea religie se poate spune ca s-a degradat, fiind vazuta doar sub forma de credinta si venerare. Religia inseamna mult mai mult; religia trebuie sa caracterizeze un popor, o societate, sa fie arta, viata si respectare pentru acel grup de oameni. In lume exista o religie care nu se refera numai la credinta si venerare, ci la viata – ea guverneaza viata celor care cred – aceasta este islamul. Din acest punct de vedere lumea se afla intr-un permanent razboi care nu reprezinta “o fapta buna”.

# data[].attributes.body
Confucianismul este o religie, cu aproximativ 6.000.000 de adepti (majoritatea in China, Coreea, Vietnam, Japonia), fondata de filozoful chinez Confucius (551-479 i.C.), care se preocupa de principiile bunei conduite, intelepciunea practica si relatiile sociale. Confucius nu avea intentia sa intemeieze o religie noua, ci sa interpreteze si sa renasca religia dinastiei Zhou, cu ritualurile sale, pe care el le-a interpretat nu ca niste sacrificii facute de oameni, pentru a primi iertarea de la zei, ci ca niste ceremonii ale oamenilor, intrupand modele de comportament civilizat, adunate de-a lungul mai multor generatii. Acestea insemnau pentru Confucius samburele societatii chineze. Confucius, al carui nume chinezesc era Kung Fu Tzu, s-a nascut in statul Lu, in anul 551 i.C. intr-o familie aristocrata, care-si pierduse averea si pozitia. Despre tatal lui, care a murit cand Confucius avea 3 ani, se spune ca fusese un razboinic puternic. Confucius a fost cel mai mic dintre cei 11 copii, traind in saracie, dar primind o educatie sanatoasa. In tinerete a fost profesor, dar a aspirat la o pozitie guvernamentala, intrucat avea o deplina incredere in capacitatea lui de a reorganiza societatea. Si-a petrecut mult din viata calatorind prin China, dand sfaturi conducatorilor. Era unul din acei filozofi, care aspirau la salvarea unei tari, prin sfaturile pe care le dadea. Spre deosebire de ceilalti, care si-au gasit calea in cunoastere, Confucius s-a inspirat din trecut, pe care incerca sa-l transforme in realitate. Se declara un traditionalist, nu un creator de nou, ci un iubitor al vechiului.

# data[].attributes.body
Creștinismul este una din cele trei religii monoteiste contemporane, alături de iudaism și

islam.Considerând   împreună   catolicii,   protestanții   și   ortodocșii sub eticheta globală de "creștini", religia acestora este actualmente la nivel mondial cea mai importantă din punct devedere numeric. Islamul, cealaltă religie monoteistă derivată din tradiția religioasă iudaică, este a

doua ca pondere numerică a adepților în lume.

Creștinismul îmbină tradiții  din  iudaism, pe  care le  îmbogățește cu mărturia  Noului

Testament.   Ca   moștenitor   alături   de   islam   și   iudaismul   contemporan   al   tradiției   religioase

orientale, creștinismul perpetuează până în ziua de astăzi credințe și mituri născute pe malurile

Eufratului acum mai bine de 5000 de ani.

Ca orice monoteism, creștinismul a  manifestat în bimilenara sa istorie o  apreciabilă

cantitate de intoleranță atât de tipică acestei forme speciale de religie.

Instituția   specifică   creștinismului   este   Biserica.   Autoritatea   doctrinală   este   Sfânta

Scriptură sau Biblia, la care se adaugă, în ortodoxie și catolicism, tradiția Bisericii, iar pentru

catolicism și Magisteriul bisericesc, reprezentat de autoritatea papei

# data[].attributes.body
Budismul este una dintre religiile principale ale lumii în ceea ce privește adepții, distribuirea geografică și influența socio-culturală. Cu toate că în mare parte este o religie „estică”, budismul devine din ce în ce mai popular și mai influent în lumea vestică. Este o religie unică printre religiile lumii, deși are multe în comun cu hinduismul, prin faptul că ambele învață karma (etica cauză-efect), maya (natura iluzorie a lumii) și samsara (ciclul de reîncarnări). Budiștii cred că țelul cel mai înalt al vieții este să dobândească „iluminarea”, după cum o percep ei.Fondatorul budismului, Siddhartha Guatama, s-a născut în familia regală din India în anul 600 î.Cr. După cum se povestește, a trăit în lux, având puțin contact cu lumea exterioară. Părinții săi au vrut ca el să fie ferit de influența religiei și protejat de durere și suferință. Totuși, nu după multă vreme, adăpostul său a fost penetrat, și a avut viziuni cu un om în vârstă, un bolnav și un cadavru. Cea de-a patra viziune a fost cu un călugăr ascetic liniștit (unul care respinge luxul și confortul). Văzând liniștea călugărului, a decis să devină și el ascet. A abandonat viața de bogăție și de prosperitate, pentru a urmări iluminarea, prin austeritate. Avea înclinație pentru automortificare și meditare intensă. A fost lider între colegii săi. În cele din urmă, eforturile lui au culminat cu un gest final. S-a „răsfățat” cu un bol de orez și apoi s-a așezat sub un smochin (numit și copacul bodhi), pentru a medita până fie va dobândi „iluminarea”, fie va muri în încercarea sa. În ciuda chinului și a tentațiilor, în dimineața următoare, dobândise iluminarea. Astfel a ajuns cunoscut ca „cel luminat”, sau „Buddha”. În lumina noii lui realizări, a început să-i învețe pe colegii lui călugări, între care dobândise deja o mare influență. Cinci dintre colegii săi au devenit primii săi ucenici.

# data[].attributes.body
Islamul – religie mondiala:

Cuvantul arab “islam” inseamna “supunere”. Astfel numele religiei se refera la supunerea fata de Dumnezeu. O persoana care a facut in acest fel este numita musulman. Teoretic, tot ce trebuie sa faca un om sa devina musulman este sa recite sincer partea scurta a religiei cunoscuta sub denumirea de “shahadah”: “Marturisesc ca nu exista alt dumnezeu decat Dumnezeu [Allah] si ca Mahomed este Profetul lui Dumnezeu”.

Desi intr-un sens isotric musulmanii dateaza inceputurile religiei lor inca din timpul lui Mahomed, in secolul al 7 d.Ch., intr-un sens religios ei vad aceasta religie identica cu monoteismul adevarat pe care profetii de dinaintea lui Mahomed, precum Abraham (Ibrahim), Moise (Musa) si Iisus (Isa), l-au raspandit. In Koran (scrisul arab), Abraham este musulman. Urmasii acestora si a altor profeti se crede ca au gresit in propovaduire, insa Dumnezeu, in mila Sa, l-a trimis pe Mahomed sa cheme din nou omenirea la adevar.

In mod traditional, Islamul a fost raspandit de catre urmasii sai in toate domeniile vietii, nu numai la acelea (credinta si venerarea) care sunt vazute drept sfera credintei de azi. Astfel majoritatea musulmanilor numesc isalmul drept un mod de a trai decat o religie. Acesta este motivul pentru care, atunci cand facem referire la Islam, precizam de fapt o societate, o cultura sau o civilizatie, precum si o religie. In timp ce istoria Crestinismului acopera doar lucruri legate de religie, istoria Islamului poate cuprinde, de exemplu, dezvoltari politice, literatura, viata artistica, migrari de popoare.