# data[].attributes.headline
ЗНО Фізичні явища. Хімічні явища та рівняння. Закон збереження маси

# data[].attributes.subject
ЗНО Фізичні явища. Хімічні явища та рівняння. Закон збереження маси

# data[].attributes.body
14, 16

# data[].attributes.headline
ЗНО Фізичні явища. Хімічні явища та рівняння. Закон збереження маси

# data[].attributes.subject
ЗНО Фізичні явища. Хімічні явища та рівняння. Закон збереження маси

# data[].attributes.body
11, 13, 28, 30

# data[].attributes.headline
ЗНО Фізичні явища. Хімічні явища та рівняння. Закон збереження маси

# data[].attributes.subject
ЗНО Фізичні явища. Хімічні явища та рівняння. Закон збереження маси

# data[].attributes.body
1, 21, 29, 31

# data[].attributes.headline
ЗНО Розчинення. Розчинність

# data[].attributes.subject
ЗНО Розчинення. Розчинність

# data[].attributes.body
4

# data[].attributes.headline
ЗНО Розчинення. Розчинність

# data[].attributes.subject
ЗНО Розчинення. Розчинність

# data[].attributes.body
2, 3, 6, 9, 10, 13, 15, 16, 19, 21

# data[].attributes.headline
ЗНО Суміші речовин. Види сумішей

# data[].attributes.subject
ЗНО Суміші речовин. Види сумішей

# data[].attributes.body
2, 3, 4, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14,

# data[].attributes.headline
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.subject
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.body
31

# data[].attributes.headline
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.subject
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.body
27, 30, 42, 44, 46, 47, 49, 50, 52

# data[].attributes.headline
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.subject
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.body
26

# data[].attributes.headline
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.subject
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.body
8, 29, 33, 34, 37, 54

# data[].attributes.headline
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.subject
ЗНО Основні хімічні поняття. Речовина

# data[].attributes.body
1, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 21, 23, 24, 25, 53, 55

# data[].attributes.headline
ЗНО Йони: катіони й аніони

# data[].attributes.subject
ЗНО Йони: катіони й аніони

# data[].attributes.body
9, 14, 25

# data[].attributes.headline
Домашній експеримент

# data[].attributes.subject
Домашній експеримент

# data[].attributes.body
Очищення води кип’ятінням і за допомогою побутового фільтра
Звичайна водопровідна вода не є чистою водою, а є розчином різних солей і газів. Виявити наявність солей у воді можна випарюванням. Для цього невелику кількість водопровідної води треба обережно випарити в порцеляновій чашці або в ложці. При цьому на дні утвориться твердий залишок розчинених солей. Повторіть цей дослід із кип’яченою охолодженою водою та водою, очищеною побутовим фільтром. Порівняйте кількість твердого залишку, утвореного з неочищеної води та з води, очищеної різними способами. Занотуйте свої спостереження і поясніть їх

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Назвіть основні джерела забруднення води.

2. У який спосіб видаляють розлиту нафту з водойм?

3. Які споруди використовують для підготовки води до споживання та  очищення промислових викидів?

4. У який спосіб можна очищати воду в побуті?

5. Що таке дистильована вода? Яке застосування вона має?

6. Яка вода в природі найбільш близька до дистильованої води? Які домішки вона може містити?

7. Яких домішок у воді можна позбутися фільтруванням, відстоюванням, дистиляцією?

# data[].attributes.headline
Очищення води

# data[].attributes.subject
Очищення води

# data[].attributes.body
За день людина споживає в їжу в середньому 2 л води. Значно більше води витрачається на побутові потреби — миття, прання. У великих містах щоденні витрати води становлять близько 100 л на особу. Вода, що надходить у мережу водогону, має бути прозорою, очищеною від шкідливих речовин і хвороботворних бактерій. Щоб зробити річкову воду безпечною для споживання, в кожному місті функціонують водоочисні станції. У домашніх умовах надійним способом знезараження води є кип’ятіння. Кип’ячена вода майже не містить бактерій.
Хімічно чисту воду добувають перегонкою, або дистиляцією, за допомогою спеціального пристрою — дистилятора. Цей спосіб очищення полягає в тому, що рідина при нагріванні переходить у пару, яка потім охолоджується й знову стає рідкою.
Найпростіший прилад для перегонки складається з колби, термометра, холодильника та ємності — приймача. Воду, отриману перегонкою, називають дистильованою. Вона майже не містить розчинених солей. Дистильовану воду використовують у хімічних лабораторіях для приготування розчинів, в аптеках для виробництва й розведення ліків, для технічного обслуговування автомобільних акумуляторів. Пити дистильовану воду небажано.
Найпоширенішими дезінфектантами води на водопровідних станціях є хлор й озон.

# data[].attributes.headline
Охорона водойм від забруднення

# data[].attributes.subject
Охорона водойм від забруднення

# data[].attributes.body
Для цього насамперед необхідно припинити стоки забрудненої води з промислових та сільськогосподарських підприємств у водойми, будувати сучасні очисні споруди та використовувати нові екологічно чисті технології.  Спеціальна Державна екологічна інспекція України опікується охороною природних ресурсів нашої країни

# data[].attributes.headline
Джерела забруднення

# data[].attributes.subject
Джерела забруднення

# data[].attributes.body
промисловість

сільське господарство

видобуток корисних копалин

кислотні дощі

комунальні стоки

водний транспорт

радіоактивні речовини

# data[].attributes.headline
Проблема чистої води

# data[].attributes.subject
Проблема чистої води

# data[].attributes.body
Запаси води на Землі величезні, однак переважно це — солона вода морів і океанів. Здебільшого ми використовуємо прісну воду, якої на Землі значно менше, ніж солоної (не більше ніж 3% від усього об’єму води).

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. У який спосіб відбувається колообіг певного хімічного елемента?

2. У яких природних процесах бере участь кисень?

3. У чому полягає біологічна роль кисню й Оксигену?

4. У який спосіб відбувається колообіг певного хімічного елемента?

5. У яких природних процесах бере участь кисень?

6. У чому полягає біологічна роль кисню й Оксигену?

# data[].attributes.headline
Колообіг Оксигену

# data[].attributes.subject
Колообіг Оксигену

# data[].attributes.body
Колообіг атомів Оксигену супроводжується поглинанням або виділенням енергії. У результаті фотосинтезу енергія Сонця переходить в енергію хімічних зв’язків у молекулі глюкози. Глюкоза,  «згоряючи» в живих організмах, вивільняє цю енергію для їхньої життєдіяльності. Тобто колообіг Оксигену в природі забезпечує «транспортування» енергії Сонця до живих організмів.

# data[].attributes.attachment_caption
Рівняння фотосинтезу

# data[].attributes.headline
Утворення кисню

# data[].attributes.subject
Утворення кисню

# data[].attributes.body
При сучасних обсягах витрат кисню весь його запас в атмосфері дуже швидко вичерпався б, якби не відбувалося його відновлення та поповнення. Головний постачальник кисню на Землі — це рослини. Вони утворюють і виділяють кисень в атмосферу в процесі фотосинтезу.

# data[].attributes.attachment_caption
Реакція дихання

# data[].attributes.headline
Зв’язування атомів Оксигену в інші сполуки

# data[].attributes.subject
Зв’язування атомів Оксигену в інші сполуки

# data[].attributes.body
Кисень є однією з найважливіших речовин на Землі, яка забезпечує можливість існування життя. Майже всі живі організми використовують кисень для дихання, і лише деякі мікроорганізми можуть існувати без нього. Чому ж кисень такий необхідний для живих організмів? Під час окиснення органічних речовин виділяється велика кількість енергії, яку організми витрачають для власної життєдіяльності.  Один з основних процесів, що відбуваються в організмі за участю кисню — дихання, — можна схематично зобразити рівнянням.
За останні сто років значно збільшилися об’єми кисню, які споживає людство для своїх потреб. Теплові електростанції, автомобілі, літаки та інші види транспорту використовують величезну кількість кисню для спалювання палива — бензину, гасу та мазуту.

# data[].attributes.headline
Поняття про колообіг хімічних елементів

# data[].attributes.subject
Поняття про колообіг хімічних елементів

# data[].attributes.body
Майже всі елементи і речовини в природі здійснюють колообіг.  Тільки атоми, завдяки хімічним процесам у живій і неживій природі, поступово переходять з молекул одних речовин в інші. Уперше вчення про колообіг атомів елементів у природі створив видатний український та російський учений, перший президент Української академії наук В. І. Вернадський.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Останній Гетьман

# data[].attributes.attachment_link.title
Володимир Вернадський. Біографія. Історія України!

# data[].attributes.headline
Як згорають різні речовини

# data[].attributes.subject
Як згорають різні речовини

# data[].attributes.body
1. Вугілля яскраво горить, не утворюючи полум’я: C + O₂ = CO₂↑

2. Сірка спочатку плавиться, а потім спалахує тьмяним синім полум’ям. У разі внесення ложечки з сіркою до посудини з киснем полум’я стає набагато яскравішим.  Утворюється задушливий сульфур(IV) оксид — сірчистий газ: S + O₂ = SO₂↑.

3. Фосфор на повітрі горить відносно активно, але без полум’я, утворюючи густі клуби білого задушливого диму. У чистому кисні фосфор згоряє сліпучо-білим полум’ям. Дим, що виділяється під час згоряння фосфору, складається з найдрібніших частинок твердого фосфор(V) оксиду: 4Р + 5О₂ = 2Р₂О₅.

4.  За звичайних умов залізо в повітрі не горить, але в атмосфері чистого кисню воно активно взаємодіє з киснем:  4Fe + 3O₂ = 2Fe₂O₃.

5.  Якщо підпалити магнієву стрічку в повітрі, то відбудеться реакція з утворенням білого порошку магній оксиду з виділенням великої кількості енергії у вигляді світла : 2Mg + O2 = 2MgO.

# data[].attributes.headline
Хімічні властивості кисню

# data[].attributes.subject
Хімічні властивості кисню

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Перелічіть галузі застосування кисню.

2. На яких властивостях кисню ґрунтується його застосування в техніці та промисловості.

3. Без їжі людина може прожити близько місяця. Без води — кілька днів. Скільки часу людина може прожити без кисню? Чому?

4. Чому під час виконання важкої фізичної роботи дихання людини стає частим і глибоким?

5. У людини, яка перебуває в розслабленому стані, об’єм вдиху становить близько 0,5 л повітря. Середня частота дихання — 16 вдихів за хвилину. Обчисліть, який об’єм повітря людина в середньому вдихає за добу.

# data[].attributes.headline
Проблема чистого повітря

# data[].attributes.subject
Проблема чистого повітря

# data[].attributes.body
Склад повітря на поверхні Землі майже сталий. Лише високо в горах уміст кисню в повітрі зменшується. Але внаслідок природних явищ або діяльності людини склад повітря може істотно змінюватися, що призводить до його забруднення. Забрудненим повітрям важче дихати, рослини поглинають забруднюючі речовини й можуть стати отруйними, наявність певних речовин у повітрі спричиняє кислотні дощі, які загрожують навколишньому середовищу.
Основними природними забруднювачами повітря є вулкани. Під час виверження вони викидають мільйони тонн пилу та вуглекислого і сірчистого газів, що поширюються на тисячі кілометрів. Наприклад, унаслідок виверження вулкана Ейяф’ятлайокудль в Ісландії в 2010 році на два місяці було обмежено повітряне сполучення майже в усій Європі через значну кількість попелу в повітрі.
Окрім того, природними забруднювачами повітря є великі лісові та степові пожежі, пилок рослин, а також виділення тварин.
Але найбільше на стан повітря впливає техногенна діяльність людини. Автомобілі, трактори, літаки щорічно спалюють мільйони тонн палива, на теплових електростанціях спалюють мазут і вугілля, а на промислових підприємствах — природний газ. Унаслідок цього в повітря виділяються вуглекислий і сірчистий гази, оксиди Нітрогену тощо. Для вирішення проблеми чистого повітря необхідно використовувати екологічно чисте паливо (етиловий спирт, водень, біодизель), упроваджувати «зелені» технології на підприємствах і використовувати відновлювані джерела енергії.

# data[].attributes.headline
Підтримка дихання у разі нестачі кисню

# data[].attributes.subject
Підтримка дихання у разі нестачі кисню

# data[].attributes.body
Газуватий кисень застосовується для підтримки дихання в середовищі з недостатнім умістом кисню: для дихання водолазів, шахтарів, пожежників, льотчиків і космонавтів.

# data[].attributes.headline
Вибухові речовини

# data[].attributes.subject
Вибухові речовини

# data[].attributes.body
Рідкий кисень використовують для виготовлення вибухових сумішей — оксиліквітів. У разі їх підпалювання горіння відбувається миттєво з виділенням великого об’єму газуватих продуктів.

# data[].attributes.body
У медицині кисень застосовують при порушенні функції дихання, у разі недостатнього постачання тканин киснем, для анестезії тощо.

# data[].attributes.headline
Ракетне паливо

# data[].attributes.subject
Ракетне паливо

# data[].attributes.body
Рідкий кисень використовують як окисник у ракетних двигунах і ракетоносіях

# data[].attributes.headline
Виплавлення скла

# data[].attributes.subject
Виплавлення скла

# data[].attributes.body
Кисень застосовується в різного роду пальниках, призначених для створення високої температури в процесі виплавляння скла.

# data[].attributes.headline
Різання і зварювання металів

# data[].attributes.subject
Різання і зварювання металів

# data[].attributes.body
Паливні гази при горінні в чистому кисні дають вищу температуру полум’я. При такій температурі плавиться багато металів

# data[].attributes.headline
Хімічна промисловість

# data[].attributes.subject
Хімічна промисловість

# data[].attributes.body
Кисень використовують на хімічних заводах для виробництва оксидів і кислот (сульфатної, нітратної, оцтової та інших).

# data[].attributes.headline
Металургійна промисловість

# data[].attributes.subject
Металургійна промисловість

# data[].attributes.body
Велика кількість кисню використовується при виплавлянні чавуну і сталі. Вдування в доменну піч збагаченого киснем повітря підвищує температуру

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Що спільного і відмінного між процесами горіння, повільного окиснення та вибухом?

2. Дізнайтеся за довідником, які з атмосферних газів легші за повітря; важчі за повітря.

3. Поясніть суть поняття «температура займання».

4. Пріле листя або сіно на повітрі можуть спалахнути. Поясніть чому.

5. Чому для гасіння палаючих предметів можна використовувати цупку ковдру?

6. Обчисліть, яка маса кисню міститься в одній з кімнат вашої квартири.

7. Як ви вважаєте, чому в повітрі горіння відбувається повільніше, ніж  у  чистому кисні?

8. Чому тліючі вуглинки багаття спалахують яскравим полум’ям, якщо на  них сильно подути?

9. Який хімічний процес є основою: а) руйнування деревини в разі тривалого зберігання; б) зменшення міцності одягу з бавовни, льону та шовку із часом; в) саморозігрівання вологого зерна в зерносховищі?

10. Чи можна використовувати термін «молекула повітря»?

# data[].attributes.headline
Гасіння полум’я

# data[].attributes.subject
Гасіння полум’я

# data[].attributes.body
1.  Часто для гасіння вогню використовують воду. Вона перешкоджає доступу повітря й охолоджує предмет завдяки випаровуванню. Але є речовини, які не можна гасити водою. До них належать деякі метали (калій, натрій), які самі активно взаємодіють із водою, що може тільки посилити пожежу. Не можна гасити водою й деякі органічні речовини, такі як бензин, гас тощо. Вони легші за воду, тому в разі спроби загасити їх водою вони спливають на поверхню та продовжують горіти, поширюючи полум’я на сусідні ділянки. Також не можна гасити водою пожежу, що спричинена несправним електрообладнанням.

2. Найефективніший спосіб гасіння полум’я, який використовується в хімічних лабораторіях,— це запобігання доступу повітря за допомогою піску, піни, вогнегасників або спеціальних цупких тканин, наприклад, азбестових.

На припиненні доступу кисню ґрунтується дія вуглекислотних вогнегасників. Із відкриттям вентиля стиснений під тиском вуглекислий газ надходить у зону горіння та перекриває доступ кисню до горючої речовини (сам вуглекислий газ не підтримує горіння). Звичайно ж, вуглекислий газ швидко випаровується, але за цей невеликий час речовина встигає охолонути і вже не загоряється знову. У побуті частіше використовуються кислотні або порошкові вогнегасники. У кислотних вогнегасниках вуглекислий газ утворюється в результаті хімічної реакції соди з кислотою,  а порошкові вогнегасники розкидають спеціальний порошок, який, потрапляючи в полум’я, розкладається з утворенням вуглекислого газу. У домашніх умовах, щоб загасити предмети, які горять, або одяг, що зайнявся на людині, слід накинути ковдру, шубу, килим або покривало та щільно загорнути, щоб припинити доступ повітря.

# data[].attributes.attachment_caption
Міхи для нагнітання повітря в полум’я для підвищення його температури

# data[].attributes.headline
Умови виникнення та перебігу реакції горіння

# data[].attributes.subject
Умови виникнення та перебігу реакції горіння

# data[].attributes.body
контакт горючої речовини з киснем (тому для підтримки безперервного горіння в печах і камінах будують витяжні труби)

інтенсивність горіння залежить від вмісту кисню в повітрі (щоб підвищити температуру полум’я, через нього продувають повітря або подають чистий кисень)

речовина має бути нагрітою, до температури займання ( наприклад, папір спалахує на повітрі в разі нагрівання до 230 °С, а бензин треба нагріти до 300 °С)

Температура займання деяких речовин близька до кімнатної. Такі речовини спалахують на повітрі самостійно, без нагрівання. Це явище називають самозайманням. До самозаймистих речовин належить білий фосфор, тому його не можна зберігати на повітрі, а тільки під шаром рідини.

# data[].attributes.attachment_caption
Вибух дирижабля «Гінденбург», наповненого воднем, від іскри

# data[].attributes.body
За деяких умов горіння може відбуватися так швидко, що речовина вибухає. Зазвичай це відбувається, якщо горюча речовина дуже подрібнена. Наприклад, борошно горючою речовиною назвати складно, але на борошномельних заводах траплялися випадки, коли дуже дрібно змелене борошно, зависле в повітрі, вибухало від невеликої іскри.
Вибухати можуть суміші кисню з деякими газами. Суміш кисню з воднем у співвідношенні 1:2 називають «гримучий газ». Він вибухає від найменшої іскри з утворенням води: О ₂ + 2Н ₂ = 2Н ₂ О
Звичайна тирса, просочена рідким киснем, стає вибуховою речовиною. Суміші пористих горючих матеріалів із рідким киснем — оксиліквіти — застосовують як вибухівку під час прокладання тунелів, будівництва дамб, під час видобування руди або каменю в кар’єрах.

# data[].attributes.headline
Повільне окиснення

# data[].attributes.subject
Повільне окиснення

# data[].attributes.body
Взаємодія речовин із киснем може відбуватися повільно, без помітного виділення теплоти. У цьому випадку горіння не спостерігається. Такі процеси називають повільним окисненням. Наприклад, залізо при зберіганні на повітрі повільно перетворюється на рудий порошок іржі, що умовно можна описати рівнянням: 4Fe + 3O₂ = 2Fe₂O₃.  Пріння та гниття — приклади повільного окиснення речовин у природі.

# data[].attributes.headline
Горіння речовин у повітрі

# data[].attributes.subject
Горіння речовин у повітрі

# data[].attributes.body
Уперше сучасну теорію горіння висловив французький хімік А. Лавуазьє. Він установив, що горіння відбувається за участю повітря, а точніше, одного з його компонентів — кисню. Крім того, Лавуазьє довів, що повітря є не простою речовиною, а сумішшю газів, та визначив його склад.  Горіння речовин може відбуватися з різною швидкістю залежно від активності речовини та вмісту кисню у повітрі. Активні речовини, такі як фосфор, метан, магній тощо, згоряють дуже швидко. Менш активні речовини, наприклад, цукор, згоряють повільніше.
Істотно на активність горіння впливає вміст кисню в повітрі. Якби в повітрі містилося менше ніж 15 % кисню, то горіння було б неможливим. А якби вміст кисню перевищував 30 %, то було б дуже складно загасити вогонь. Усі дерева на нашій планеті згоріли б у результаті лісових пожеж, які могла б загасити тільки дуже сильна злива.

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Охарактеризуйте хімічні властивості кисню.

2. Що таке горіння?

3. Які реакції є реакціями окиснення?

4. Які реакції називають реакціями сполучення?

5. Доберіть коефіцієнти:
а) Li  +  O₂ → Li₂O
в) NH₃   +  O₂ → NO  +  H₂O
б) PH₃   +  O₂ → P₂O₅   +  H₂O
г) PH₃   +  O₂ → P₂O₅   +  H₂O

6. Складіть рівняння реакцій горіння таких речовин:
а) алюмінію;
б) силіцію;
в) срібла.

7. Складіть рівняння реакцій добування оксидів Кальцію, Літію та Гідрогену з простих речовин.

8. Унаслідок взаємодії кисню масою 13,5 г із сіркою утворився сульфур(IV) оксид SO₂ масою 27 г. Яка маса сірки згоріла під час реакції?

9. У результаті згоряння сірковуглецю CS₂ витрачено кисень масою 24  г і  утворилися карбон(IV) оксид масою 11 г і сульфур(IV) оксид масою 32 г. Складіть рівняння цієї реакції та обчисліть масу сірковуглецю, що  згорів.

10. У складі бензину містяться Карбон і Гідроген. Які оксиди утворюються під час роботи автомобільного двигуна?

11. Унаслідок горіння невідомої речовини утворилися сульфур(IV) оксид і  вода. З яких елементів могла складатися ця речовина?

12. У результаті горіння невідомої речовини утворилися карбон(IV) оксид, вода й азот. З яких елементів могла складатися ця речовина?

13. У який спосіб можна довести, що при згорянні метану утворюється вуглекислий газ?

# data[].attributes.headline
Практична робота №4

# data[].attributes.subject
Практична робота №4

# data[].attributes.body
Добування кисню з гідроген пероксиду, збирання, доведення його наявності

Напишіть висновок до роботи, відповівши на такі питання:

1.  Як називають метод збирання газів, що ви використали в цій роботі?

2. У який спосіб можна довести, що пробірка повністю заповнена киснем?

3. Чому для добування кисню розкладом гідроген пероксиду краще використовувати колбу, а не пробірку?

4. Яку роль виконує манган(IV) оксид у цьому методі?

5. Чи можна добути кисень розкладом гідроген пероксиду без манган(IV) оксиду?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Електронні книги "РАНОК"

# data[].attributes.attachment_link.title
Практична робота №4 "Добування кисню з гідроген пероксиду, збирання, доведення його наявності"

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Які умови перебігу реакцій є загальними для описаних лабораторних методів добування кисню?

2. Виберіть речовини, розкладанням яких можна добути кисень: а) калій перманганат KMnO4 ; б) вуглекислий газ CO2 ; в) вода H2 O; г) манган(IV) оксид MnO2 .

3. Які реакції називають реакціями розкладу?

4. Як кисень добувають у промисловості?

5. Які речовини називаються каталізаторами? Чому каталізатори додають у невеликих кількостях?

6. Чим принципово відрізняються лабораторні та промислові способи добування кисню?

7. У який спосіб можна довести наявність чистого кисню в посудині? На  якій властивості кисню він ґрунтується?

8. Наведіть способи збирання кисню. На яких властивостях кисню вони ґрунтуються?

9. У яких посудинах зберігають газуватий і рідкий кисень?

10. Як відрізнити балон, у якому зберігається кисень? Чому не можна змащувати вентилі кисневих балонів мастилом?

11. Назвіть лабораторні методи добування кисню. Напишіть відповідні рівняння реакцій.

12. Складіть формули сполук Оксигену з Гідрогеном, Калієм, Магнієм, Алюмінієм, Карбоном(IV), Фосфором(V) і Сульфуром(VІ).

13. У якій сполуці вміст Оксигену більший (за масовою часткою) — у калій перманганаті чи бертолетовій солі?

14. Як зміниться стан терезів, якщо в порожню склянку, яка врівноважена на терезах, через трубочку додати кисень?

15. У хімічну склянку налили розчин гідроген пероксиду масою 400 г і додали дрібку манган(IV) оксиду. Після завершення виділення бульбашок газу в склянці залишилася вода масою 375 г. Обчисліть масу виділеного кисню.

16. Для добування кисню у пробірку помістили калій перманганат масою 20 г. Після прожарювання у пробірці залишився твердий залишок масою 18 г. Обчисліть масу добутого кисню. Який об’єм займає цей кисень? (Для обчислення використовуйте дані з попереднього параграфа).

# data[].attributes.attachment_caption
а — наповнення газометру киснем методом витіснення води відкритий тільки кран 3); б  — використання зібраного кисню (закритий тільки кран 3).

# data[].attributes.headline
Газометр - прилад для зберігання кисню

# data[].attributes.subject
Газометр - прилад для зберігання кисню

# data[].attributes.body
Це великий скляний балон із великою лійкою, заповненою водою. Спочатку газометр заповнюють киснем методом витіснення води. Коли газометр заповнений, відкривають кран 2 і вода з лійки витісняє зібраний газ через кран 1.

# data[].attributes.headline
Добування кисню електролізом з води

# data[].attributes.subject
Добування кисню електролізом з води

# data[].attributes.body
Часто в промисловості кисень добувають із води. Під дією електричного струму вода розкладається на дві прості речовини — кисень і водень. Цей процес називають електролізом.
Електроліз води відбувається досить повільно і потребує значних витрат електрики, але добутий кисень є досить чистим, тому в деяких випадках цей метод є доцільним. Добутий газуватий кисень зберігають у спеціальних сталевих балонах під високим тиском, щоб він займав менше місця. Балони з киснем фарбують у синій колір, щоб не сплутати їх з балонами, наповненими іншими газами. Вентилі таких балонів у жодному разі не можна змащувати машинними мастилами, оскільки навіть залишки мастила в потоці чистого кисню спричинять сильний вибух.

# data[].attributes.attachment_caption
Посудина Дьюара

# data[].attributes.headline
Добування кисню в промисловості

# data[].attributes.subject
Добування кисню в промисловості

# data[].attributes.body
Наведені вище методи добування кисню можуть бути застосовані тільки в лабораторних умовах. Для промислового добування великих обсягів кисню вони не використовуються через високу вартість початкових речовин.
Великі кількості кисню добувають із рідкого повітря розділенням (ректифікацією). Спочатку повітря охолоджують до –200 °С, а потім поступово нагрівають. При –196 °С азот випаровується, а рідкий кисень залишається. Цей метод не можна назвати хімічним, оскільки кисень просто відокремлюється із суміші газів — повітря. Добутий рідкий кисень зберігають у спеціальних балонах — посудинах Дьюара, які за будовою нагадують звичайний термос. Посудина Дьюара має дві стінки, з простору між якими відкачане повітря. Завдяки цьому посудина майже не пропускає  теплоту, і в ній тривалий час при низькій температурі може зберігатися зріджений газ.

# data[].attributes.headline
Розклад гідроген пероксиду

# data[].attributes.subject
Розклад гідроген пероксиду

# data[].attributes.body
1.  Гідроген пероксид за звичайних умов розкладається, але дуже повільно, навіть якщо його підігріти на пальнику. Але якщо в розчин гідроген пероксиду внести дрібку манган(IV) оксиду, то рідина дуже спінюється, майже «закипає» — це виділяється кисень: 2H ₂ O ₂ = 2H ₂ O + О ₂ (MnO2 - каталізатор)

2. Після закінчення реакції в пробірці залишається суміш води та манган(IV) оксиду. Цю суміш легко розділити фільтруванням.

# data[].attributes.attachment_link.title
Decomposition of hydrogen peroxide with Manganese dioxide

# data[].attributes.attachment_caption
Пристрій для збирання кисню: а — методом витіснення повітря; б — методом витіснення води

# data[].attributes.headline
Як можна зібрати добутий кисень?

# data[].attributes.subject
Як можна зібрати добутий кисень?

# data[].attributes.body
Кисень важчий за повітря і малорозчинний у воді, тому його можна збирати двома способами: витісненням повітря і витісненням води.
У першому випадку кисень, який надходить у посудину скляною трубкою, поступово витісняє повітря. Щоб уникнути перемішування кисню з атмосферним повітрям, отвір посудини нещільно закривають шматком вати або аркушем фільтрувального паперу. Щоб переконатися, що посудина заповнилася киснем, до її отвору підносять тліючу скіпку. Якщо посудина заповнена, то скіпка спалахує біля отвору.
У разі збирання кисню над водою газ, що виділяється, поступово витісняє воду із циліндра, заздалегідь заповненого водою. Коли газ повністю витіснить воду із циліндра, його отвір закривають склом і тільки потім виймають із води та перевертають.

# data[].attributes.headline
Розклад калій перманганату (марганцовка)

# data[].attributes.subject
Розклад калій перманганату (марганцовка)

# data[].attributes.body
1.  Невелику кількість порошку калій перманганату помістимо в пробірку. Щоб уникнути розкидання порошку, в пробірку слід помістити ватний тампон.

2. Для того щоб почалася реакція, пробірку необхідно нагріти приблизно до 230 °С. Порошок поступово нагрівається і починає розтріскуватися — відбувається реакція: 2KMnO 4 = K ₂ MnO ₄ + MnO ₂ + O ₂↑.

3. Якщо до пробірки приєднати газовідвідну трубку, то кисень, що виділяється, можна зібрати в яку-небудь посудину.

# data[].attributes.attachment_link.title
Thermal decomposition of potassium permanganate & positive test for oxygen

# data[].attributes.headline
Розклад бертолетової солі. Каталіз

# data[].attributes.subject
Розклад бертолетової солі. Каталіз

# data[].attributes.body
1.  Покладемо в чисту суху пробірку декілька кристалів бертолетової солі та нагріватимемо її в полум’ї спиртівки. Спочатку сіль починає плавитися (357 °С), а потім розплав закипає (400 °С) — починається розкладання з виділенням безбарвного газу за рівнянням: 2KClO3 = 2KCl + 3O2↑

2. Щоб довести, що газ, який виділяється, є киснем, у пробірку вносимо тліючу скіпку. Скіпка яскраво спалахує. Це означає, що добутий газ — кисень, оскільки він підтримує горіння.

3. Щоб прискорити реакцію, до бертолетової солі можна додати невелику кількість порошку манган(IV) оксиду MnO ₂. За його наявності кисень починає виділятися при значно нижчій температурі (200 °С), навіть нижчій за температуру плавлення. Манган(IV) оксид у цій реакції не витрачається, він тільки прискорює її. Такі речовини називають каталізаторами, а пришвидшення реакції під дією каталізатора — каталізом.

# data[].attributes.attachment_link.title
Decomposition of potassium chlorate - KClO3

# data[].attributes.headline
Добування кисню в лабораторії 

# data[].attributes.subject
Добування кисню в лабораторії 

# data[].attributes.body
Методи добування кисню можна поділити на промислові та лабораторні. У лабораторії кисень зручніше добувати з тих його сполук, які при нагріванні легко розкладаються з виділенням кисню.
Найчастіше для цього використовують

калій перманганат KMnO ₄,

калій хлорат KClO ₃ (бертолетову сіль),

калій нітрат KNO ₃ (індійську селітру),

гідроген пероксид Н ₂ О ₂.

# data[].attributes.attachment_caption
Моделі речовин: а — натрію; б — хлору; в — натрій хлориду

# data[].attributes.body
9. На малюнку наведено моделі речовин. Складіть рівняння реакції натрію з хлором.

# data[].attributes.attachment_caption
Схема взаємодії літію з водою

# data[].attributes.body
8. На малюнку представлено схему хімічної реакції взаємодії літію з водою. Складіть рівняння цієї реакції.

# data[].attributes.body
7. Розгляньте схематичне зображення хімічної реакції утворення амоніаку. Запишіть для неї рівняння, якщо синіми кульками позначені атоми Нітрогену, а червоними — Гідрогену.

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Поясніть, що означають записи: а) 2H, O, 4Fe, 3Ca, 5N; б) O₂ , 5O₂ , 6O, O₃ , 2O₃ ; в) 3H₂O, 5H₂ , 2CO₂ , 5С, 3О₂ .

2. Доберіть коефіцієнти. У разі потреби позначте виділення газу або нерозчинної речовини відповідними символами.

S + O₂ → SO₂

Fe + S → FeS

N₂ + F₂ → NF₃

BaO₂ → BaO + O₂

H₂O₂ → H₂O + O₂

N₂O₅ → NO₂ + O₂

Al + Br₂ → AlBr₃

Pb + O₂ → Pb₃O₄

FeO + O₂ → Fe₂O₃

Zn + HCl → ZnCl₂ + H₂

C₂H₆ + O₂ → CO₂ + H₂O

PbCl₂ + Na₂S → PbS + NaCl

SO₂ + O₂ → SO₃

Li + O₂ → Li₂O

Fe + O₂ → Fe₂O₃

Al(OH)₃ + HCl → AlCl₃ + H₂O

H₂S + SO₂ → S + H₂O

P₂O₅ + H₂O → H₃PO₄

3. Складіть рівняння реакцій:
а) унаслідок взаємодії водню H₂ і кисню O₂ утворюється вода H₂O;
б) залізо Fe у вологому повітрі вкривається іржею, основною складовою якої є речовина з формулою Fe(OH)₃;
в) унаслідок розкладу сахарози C₁₂H₂₂O₁₁ утворюються вугілля C і вода H₂O.

4. У результаті взаємодії сірки S масою 16 г із залізом Fe утворилося 44 г ферум(II) сульфіду FeS. Обчисліть масу використаного заліза.

5. Унаслідок взаємодії метану масою 8 г із киснем масою 32 г утворився вуглекислий газ масою 22 г. Обчисліть, яка маса води утворилася в результаті цієї реакції.

6. Складіть рівняння реакцій утворення з простих речовин таких сполук:
а) ферум(II) оксид FeO;
б) аргентум(I) сульфід Ag₂S;
в) кальцій фосфід Ca₃P₂ ;
г) алюміній оксид Al₂O₃ ;
д) фосфор(V) оксид P₂O₅ .

# data[].attributes.headline
Правила добору коефіцієнтів в рівняння реакцій

# data[].attributes.subject
Правила добору коефіцієнтів в рівняння реакцій

# data[].attributes.body
1.  Коефіцієнт показує число молекул, окремих атомів або формульних одиниць у рівнянні реакції.

2. Коефіцієнт ставиться тільки перед хімічною формулою.

3. Коефіцієнт стосується всіх атомів, з яких складається молекула, перед якою він стоїть, наприклад: запис 2H₂O означає дві молекули води, у яких міститься 4 атоми Гідрогену (по два в кожній молекулі) і 2 атоми Оксигену (по одному в кожній молекулі).

4. Коефіцієнт 1, як і індекс 1, не записується.

5.  Індекс показує число атомів елемента (або груп атомів) у складі молекули, а коефіцієнт — число молекул, наприклад: H — один атом Гідрогену; 2H — два атоми Гідрогену; H ₂ — одна молекула водню, що складається з двох атомів Гідрогену; 2H ₂ — дві молекули водню, кожна з яких складається з двох атомів Гідрогену.

Записи 4H і 2H ₂ нерівнозначні. Хоча в них записане однакове число атомів Гідрогену, проте перший запис означає чотири окремі атоми Гідрогену, а другий — дві молекули водню.

# data[].attributes.headline
Приклад 2: складання рівняння реакції

# data[].attributes.subject
Приклад 2: складання рівняння реакції

# data[].attributes.body
1.  Горіння — це взаємодія з киснем O ₂. Під час горіння метану утворюються вуглекислий газ CO₂ і вода H₂O. Запишемо схему реакції: CH₄ + O₂ → CO₂ + H₂O.

2. Тепер треба зрівняти число атомів кожного хімічного елемента, тобто дібрати коефіцієнти. Почнемо з атомів Карбону: в обох частинах  рівняння їх по одному. Потім підрахуємо атоми Гідрогену: у лівій частині чотири атоми, а в правій — два. Щоб зрівняти їх число, треба перед формулою води поставити коефіцієнт 2: CH4 + O₂ → CO₂ + 2H₂O Залишилося зрівняти число атомів Оксигену (зазвичай Оксиген зрівнюють останнім). У лівій частині рівняння два атоми Оксигену в молекулі O₂, а в правій — чотири (два атоми у складі молекули вуглекислого газу CO₂ і два атоми у складі двох молекул води H₂O). Отже, в лівій частині рівняння перед формулою кисню треба поставити коефіцієнт 2:  CH ₄ + 2O ₂ = CO ₂ + 2H ₂ O

# data[].attributes.headline
Приклад 1: складання рівнянь хімічних реакцій

# data[].attributes.subject
Приклад 1: складання рівнянь хімічних реакцій

# data[].attributes.body
Рівняння хімічних реакцій складаються з урахуванням закону збереження маси. Розглянемо, як складаються рівняння реакцій утворення бінарних сполук із простих речовин.

1.  Складемо рівняння реакції утворення метану CH 4 — основного компоненту природного газу. Метан складається з атомів Карбону та Гідрогену. Отже, для його добування необхідні прості речовини, одна з яких складається з атомів Карбону (вугілля C), а інша — з атомів Гідрогену (водень H₂). У лівій частині записуємо формули початкових речовин (реагентів) C і H₂, а в правій — продукту реакції CH₄:  C + H ₂ → CH ₄ . Але цей запис ще не є рівнянням реакції — це схема реакції. Для того, щоб вона перетворилася на рівняння, необхідно зрівняти число атомів кожного елемента в лівій і правій частинах.

2.  Для цього необхідно дібрати коефіцієнти — цифри перед хімічними формулами, які вказують число молекул (атомів або формульних одиниць). Як видно, у лівій і правій частинах схеми по одному атому Карбону, але в лівій частині два атоми Гідрогену (одна молекула водню), а в правій — чотири атоми (у складі однієї молекули метану). Це суперечить закону збереження маси. Щоб це виправити, перед формулою водню в лівій частині рівняння необхідно поставити коефіцієнт 2: C + 2H₂ → CH4 .

3. Тепер в обох частинах рівняння число атомів Гідрогену та Карбону однакове. Щоб підкреслити, що коефіцієнти дібрані, стрілку між реагентами і продуктами в рівнянні можна замінити знаком рівності: C + 2H₂ = CH₄ .

# data[].attributes.attachment_caption
При горінні свічки в закритій посудині рівновага на терезах не змінюється

# data[].attributes.headline
Закон збереження маси

# data[].attributes.subject
Закон збереження маси

# data[].attributes.body
Рівняння хімічної реакції є відображенням закону збереження маси речовин у хімічних реакціях.

Закон Ломоносова-Лавуазьє:  Маса речовин, що вступили в хімічну реакцію, дорівнює масі речовин, що утворилися в результаті реакції.

У результаті хімічних реакцій одні речовини перетворюються на інші: атоми, з яких складаються початкові речовини, не зникають, не з’являються і не перетворюються з одного виду на іншій, а тільки перегруповуються, утворюючи молекули нових речовин.
Сьогодні це твердження здається очевидним, проте в XVII столітті спостереження деяких учених суперечили йому.  Доведемо, що під час горіння закон збереження маси виконується. Горіння свічки — це хімічна реакція, що відбувається з утворенням вуглекислого газу та води (у вигляді водяної пари). Продукти реакції (вуглекислий газ і водяна пара) — це газуваті речовини, які випаровуються, і тому здається, що речовина зникає. Якщо реакцію проводити в закритій посудині, то продуктам реакції нема куди зникати. На одну шальку терезів помістимо свічку в посудині, заповненій киснем, що герметично закривається. Урівноважимо терези й підпалимо свічку. Свічка певний час горить, а потім, коли витратиться кисень, горіння припиняється. Під час горіння свічки рівновага терезів зберігається. Отже, маса колби з початковими речовинами дорівнює масі колби з продуктами реакції.

# data[].attributes.headline
Схема рівняння реакцій

# data[].attributes.subject
Схема рівняння реакцій

# data[].attributes.body
Усі хімічні перетворення зручніше описувати за допомогою хімічних формул і рівнянь реакцій.  Цей схематичний запис називають рівнянням хімічної реакції. У лівій частині наведеного рівняння один атом Карбону й одна молекула кисню, що складається з двох атомів Оксигену. У правій частині рівняння одна молекула вуглекислого газу (карбон(IV) оксиду), що складається з одного атома Карбону та двох атомів Оксигену.  Число атомів кожного хімічного елемента в обох частинах рівняння однакове. Для того щоб підкреслити однакову кількість атомів усіх елементів, у наведеному записі стрілку можна замінити на знак рівності.

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Опишіть фізичні властивості кисню.

2. Опишіть поширеність кисню й озону на Землі.

3. Чи є хімічною реакцією перетворення рідкого кисню на газуватий? А  на твердий? Відповідь поясніть.

4. Яка поширеність Оксигену в різних оболонках Землі?

5. Які сполуки Оксигену є у складі земної кори?

6. Наведіть приклади найпоширеніших і найважливіших сполук Оксигену, що трапляються в природі.

7. Які речовини називають оксидами?

8.  Обчисліть відносні молекулярні маси кисню й озону.

9. Обчисліть, у скільки разів кисень важчий за повітря.

10. Навіщо працівники рибних господарств роблять узимку ополонки на льоду річок і озер?

11. Як ви вважаєте, чи можна виділити чистий кисень з повітря дією магніту, якщо інші гази повітря магнітом не притягуються?

12. Уявіть, що перед вами дві однакові закриті колби, наповнені за однакових умов повітрям і киснем. Як можна визначити, у якій із колб міститься кисень? Чи можна це виявити, не відкриваючи колби?

13. З підвищенням температури розчинність газів у воді зменшується. Чи можна заливати в акваріум для риб прокип’ячену охолоджену воду?

14. Використовуючи наведені в параграфі дані, обчисліть: а) масу кисню об’ємом 10 л; б) об’єм кисню масою 10 г.

15. Обчисліть, у скільки разів атом Оксигену важчий за атом: а) Гідрогену; б) Карбону; в) Сульфуру.

16. Складіть формули оксидів: магній оксид, ферум(ІІ) оксид, фосфор(V) оксид, плюмбум(IV) оксид, купрум(І) оксид, хром(ІІІ) оксид.

17. Визначте валентності елементів у наведених оксидах, назвіть ці оксиди: K₂O, CaO, P₂O₃, NO₂, I₂O₅, SO₃, Cl₂O₇ .

18. Оксиген міститься у мінералах: гематиті Fe₂O₃ , кварці SiO₂ , піролюзиті MnO₂ . У якому з них масова частка Оксигену найбільша?

19. Відомо, що максимальний уміст кисню спостерігається в нижніх шарах атмосфери. У міру віддалення від поверхні Землі його вміст зменшується, а у верхніх шарах атмосфери кисню майже немає. Чим це можна пояснити?

# data[].attributes.headline
Що таке оксиди

# data[].attributes.subject
Що таке оксиди

# data[].attributes.body
Оксиди — це бінарні сполуки хімічних елементів з Оксигеном.
Щоб розрізняти оксиди, їм присвоюють назви.
Назви оксидів складаються з двох слів: назви хімічного елемента (у називному відмінку) та слова «оксид». Якщо оксид утворено елементом зі змінною валентністю, то також вказують його валентність.

Na₂O — натрій оксид

Al₂O₃ — алюміній оксид

CuO — купрум (ІІ) оксид

Cu₂O — купрум (І) оксид

# data[].attributes.headline
Оксиген в періодичній таблиці

# data[].attributes.subject
Оксиген в періодичній таблиці

# data[].attributes.body
У Періодичній системі Оксиген:

порядковий номер 8

заряд ядра +8

хімічний символ елемента — O

Ar(O)=16 — це означає, що атом Оксигену в 16 разів важчий за 1/12 маси атома Карбону

завжди виявляє валентність II

найактивніший елемент у природі після Флуору

Oxygenium — «той, що народжує кислоти»

# data[].attributes.headline
Оксиген у природі

# data[].attributes.subject
Оксиген у природі

# data[].attributes.body
Оксиген — один із найважливіших елементів у природі. Крім простих речовин, він також утворює сполуки майже зі всіма хімічними елементами. Виняток становлять тільки інертні елементи — Гелій, Неон, Аргон.
На поверхні нашої планети Оксиген є найпоширенішим елементом. У складі сполук з іншими елементами він становить 49 % від маси земної кори. Оксиген міститься у складі найважливіших мінералів літосфери (червоний залізняк, кварц, гіпс, польовий шпат тощо) і речовин, що зумовлюють родючість ґрунтів (гумус і солі).

# data[].attributes.headline
Карл Шеєле - шведський фармацевт і хімік-самоучка

# data[].attributes.subject
Карл Шеєле - шведський фармацевт і хімік-самоучка

# data[].attributes.body
У 15 років він став учнем в аптеці в Ґетеборзі, потім працював у багатьох аптеках Швеції. Незважаючи на  неодноразові пропозиції посісти посаду професора, уважав за краще залишитися аптекарем. Уже в 32  роки Шеєле був удостоєний звання члена Стокгольмської академії наук. Сучасники про нього говорили: «Аптекар Шеєле не міг доторкнутися до якого-небудь тіла без того, щоб не зробити відкриття». Шеєле відкрив сім хімічних елементів (О, F, Cl, Mn, Мо, Ba, W). Він уперше виділив багато органічних кислот: щавлеву, лимонну, винну, молочну та інші. Відкрив велику кількість цінних неорганічних сполук.

# data[].attributes.headline
Джозеф Прістлі - натураліст-хімік

# data[].attributes.subject
Джозеф Прістлі - натураліст-хімік

# data[].attributes.body
Англійський хімік, філософ і громадський діяч. Був священнослужителем, а у вільний час займався наукою, володів дев’ятьма мовами. Один із провідних учених у галузі пневмохімії (хімії газів). У 1774 році відкрив кисень. Окрім кисню, вперше добув азот, хлороводень, флуороводень, амоніак, сірчистий газ, вуглекислий газ. Він був першим, хто спеціально розчинив вуглекислий газ у воді, після чого вода стала напрочуд смачною. Так була винайдена газована (содова) вода. За цей винахід йому було присуджено вищу нагороду Лондонського королівського товариства — медаль Коплея. Содова вода стала першим товарним продуктом хімії газів.

# data[].attributes.headline
Відкриття кисню

# data[].attributes.subject
Відкриття кисню

# data[].attributes.body
Кисень був відкритий у 1774 році Джозефом Прістлі. Він досліджував газоподібні речовини, що утворюються при розжарюванні різних речовин сфокусованими за допомогою лінзи сонячними променями. За такого впливу, зокрема на меркурій(II) оксид, виділяється кисень.
Оскільки в чистому кисні легше дихалося, то відкритий газ Прістлі назвав «покращеним повітрям». Незалежно від Прістлі приблизно в той же час кисень був відкритий і К. Шеєле. Через здатність кисню підтримувати горіння Шеєле назвав його «вогненним повітрям». Шеєле добув кисень раніше, ніж Прістлі, але опублікував свої результати пізніше. Тому першовідкривачем кисню вважають Дж. Прістлі.
Історія відкриття кисню цікаво переплітається з історією появи підводних човнів. Є відомості, що кисень був відкритий ще в XVII столітті голландським ученим К. Дреббелем. Він використовував цей газ для дихання в підводному човні власної конструкції. Але це відкриття належало до військової техніки й трималося в секреті, тому не вплинуло на подальші дослідження.

# data[].attributes.attachment_caption
Рідкий кисень

# data[].attributes.headline
Фізичні властивості кисню

# data[].attributes.subject
Фізичні властивості кисню

# data[].attributes.body
Повітря — це складна суміш близько 15 різних газів. Уміст азоту в повітрі становить 78 % від об’єму повітря, а кисню — 21 %. Крім того, у повітрі міститься невелика кількість аргону (0,9 %), вуглекислого газу (0,03 %), озону, водяної пари й інших газів.
За звичайних умов кисень — газ без кольору, смаку та запаху. Товстий шар рідкого кисню має ясно-блакитне забарвлення.  Кисень малорозчинний у воді.
Кисень — парамагнітна речовина, тобто в рідкому і твердому станах він притягується магнітом.

# data[].attributes.attachment_caption
Формули і моделі молекул: а — кисню; б — озону

# data[].attributes.headline
Кисень та озон

# data[].attributes.subject
Кисень та озон

# data[].attributes.body
У молекулі кисню два атоми Оксигену сполучені один з одним двома хімічними зв’язками. Валентність атомів Оксигену і в простій речовині дорівнює II.  Найбільше кисню міститься в нижніх шарах атмосфери (тропосфері). При підйомі вище над землею вміст кисню потроху змен шується.
Хімічний елемент Оксиген утворює ще одну просту речовину — озон O ₃.  Озон також наявний в атмосфері, але він переважно перебуває на висоті 30–50 км, утворюючи так званий озоновий шар. Озоновий шар захищає нас від шкідливого ультрафіолетового випромінювання Сонця.

# data[].attributes.attachment_caption
Склад сухого повітря поблизу поверхні Землі

# data[].attributes.headline
Повітря і кисень

# data[].attributes.subject
Повітря і кисень

# data[].attributes.body
Приземний шар атмосфери ми називаємо повітрям. Повітря — це складна суміш близько 15 різних газів. Основними компонентами є азот N ₂ і кисень O ₂. Уміст азоту становить 78 % від об’єму повітря,  а кисню — 21 %. Крім того, у повітрі міститься невелика кількість аргону (0,9 %), вуглекислого газу (0,03 %), озону, водяної пари й інших газів. Об’ємні частки кисню й азоту в повітрі визначив А. Лавуазьє у 1774 році.
Склад повітря дещо змінюється залежно від місцевості, погодних умов і висоти над рівнем моря. Наприклад, водяної пари в повітрі у вологу та теплу погоду міститься більше, а в суху та холодну — менше. Вуглекислий газ утворюється в результаті горіння та дихання, тому в повітрі великих міст його більше, ніж над лісами та морями. Уміст азоту й кисню у різних місцевостях майже сталий.

# data[].attributes.headline
Таблиця розчинності кислот, солей і основ

# data[].attributes.subject
Таблиця розчинності кислот, солей і основ

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Для чого можна використовувати відомості про склад розчину?

2. Напишіть формулу для обчислення масової частки розчиненої речовини.

3. У яких одиницях вимірюють масову частку розчиненої речовини?

4. Чи зміниться масова частка солі в розчині при його зберіганні: а) у закритій посудині; б) у відкритій посудині? Відповідь поясніть.

5. У розчині масою 120 г міститься глюкоза масою 3 г. Визначте масову частку розчиненої речовини.

6. Обчисліть масу солі, що лишиться при випарюванні води з розчину масою 150 г, у якому масова частка солі становить 5 %.

7. У воді масою 180 г розчинили соду масою 20 г. Визначте масову частку розчиненої речовини.

8. В одній склянці води (200 г) розчинили лимонну кислоту масою 0,12 г. Визначте масову частку розчиненої речовини.

9. Визначте масову частку цукру в чаї, в одній склянці якого (200 г) міститься дві чайні ложки цукрового піску (маса цукру в одній чайній ложці дорівнює 4,6 г).

10. Обчисліть масу кухонної солі, яку треба взяти для  розчину масою 250 г з масовою часткою 5%.

11. Обчисліть маси цукру і води, необхідні для приготування розчину масою 500 г з масовою часткою цукру 3 %.

12. Фізіологічний розчин, що використовують у медицині,— це розчин кухонної солі з масовою часткою речовини 0,9 %. Обчисліть масу води та солі для приготування такого розчину масою 10 кг.

# data[].attributes.headline
Домашній експеримент "Виготовлення водного розчину кухонної солі"

# data[].attributes.subject
Домашній експеримент "Виготовлення водного розчину кухонної солі"

# data[].attributes.body
Вам потрібні: кухонна сіль, вода, посудина для приготування розчину об’ємом 1,5 л, кухонні терези, мензурка.

Правила безпеки:
• для дослідів використовуйте невеликі кількості речовин;
• остерігайтеся потрапляння речовин на одяг, шкіру, в очі.

Допоможіть своїй мамі і приготуйте маринад для консервування огірків. Існує безліч різних рецептів, але зазвичай можна використовувати розчин із масовою часткою солі 8 %. Обчисліть масу солі, необхідну для приготування такого розчину масою 1,5 кг. На кухні масу солі можна відміряти за допомогою кухонних терезів або використовуючи столовий посуд. Зазвичай 1 столова ложка містить 30 г кухонної солі, а чайна ложка — 10 г. Відміряйте необхідну масу солі і перенесіть її у посудину для приготування розчину (оскільки необхідний розчин буде розбавленим, то його об’єм дорівнюватиме 1,5 л).
До цієї посудини додайте води стільки, щоб об’єм розчину становив 1,5 л, і ретельно перемішайте розчин.

# data[].attributes.headline
Лабораторний дослід №4

# data[].attributes.subject
Лабораторний дослід №4

# data[].attributes.body
Обчисліть масу солі та води, необхідних для приготування розчину масою 50 г із масовою часткою солі 5 %.

# data[].attributes.headline
Як знайти масу розчинника

# data[].attributes.subject
Як знайти масу розчинника

# data[].attributes.headline
Як знайти масу розчину

# data[].attributes.subject
Як знайти масу розчину

# data[].attributes.headline
Як знайти масу розчиненої речовини

# data[].attributes.subject
Як знайти масу розчиненої речовини

# data[].attributes.headline
Як знайти масову частку

# data[].attributes.subject
Як знайти масову частку

# data[].attributes.headline
Масова частка розчиненої речовини

# data[].attributes.subject
Масова частка розчиненої речовини

# data[].attributes.body
Працюючи з розчином, важливо знати його склад: скільки він містить розчинника і розчиненої речовини. Існує кілька способів вираження складу розчинів, але найчастіше використовують масову частку розчиненої речовини.

Наприклад, розчин солі з масовою часткою 3 % — це розчин, у 100 г якого міститься 3 г солі. Маса води в цьому розчині становить: 100 г – 3 г = 97 г.

Масова частка може також виражатися у відсотках.

Знання масової частки розчиненої речовини часто використовують для обчислень, пов’язаних із приготуванням розчинів із чистої речовини та води, розбавлення розчинів певної концентрації тощо.

# data[].attributes.headline
Поняття про розчини

# data[].attributes.subject
Поняття про розчини

# data[].attributes.body
Вода — найпоширеніший розчинник серед усіх існуючих у природі. Можна впевнено стверджувати, що вода є універсальним розчинником. Це не означає, що вона може розчиняти всі існуючі речовини, але серед усіх існуючих розчинників вона розчиняє більше речовин, ніж інші.

Потрапляючи у воду, речовина під впливом молекул води розпадається на окремі частинки (молекули або йони). Отже, при розчиненні речовини подрібнюються і рівномірно перемішуються з водою.

Розчини — це однорідні суміші змінного складу, що складаються з розчинника і розчинених речовин.

Речовину, що міститься в розчині в надлишку й перебуває в тому самому агрегатному стані, що й розчин, називають розчинником, а інші компоненти — розчиненими речовинами.

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Чому річкова, кринична й тала вода мають різні смаки? Яка з них най-
більш чиста з хімічної точки зору?

2. Якщо скляну пляшку, наповнену водою, виставити на мороз, вона тріс-
не. Чому?

3. Якщо заповнену водою пробірку нагрівати тільки у верхній її частині
так, щоб вода тут закипіла, то нижня частина буде лише ледве теплою.
Який висновок можна зробити про теплопровідність води?

4. Чи могло б, на вашу думку, зародитися життя на Землі, якби не було води?

# data[].attributes.attachment_caption
Полтавська область

# data[].attributes.headline
Вода в природі

# data[].attributes.subject
Вода в природі

# data[].attributes.body
Хоча формула води завжди однакова і не залежить від місця перебування води на планеті, за різними ознаками природну воду можна класифікувати згідно зі схемою, представленою вище.

Природну воду з хімічної точки зору не можна назвати чистою, тому що вона містить розчинені речовини, переважно різні солі. Саме тому морська вода солона, а дощова за смаком відрізняться від річкової.

Вода трапляється майже всюди. І не тільки у водоймах, а й у складі ґрунтів, гірських порід. Навіть у космосі трапляється вода: як окремі молекули в космічному просторі або у складі льодових комет.

Склад мінеральних вод різноманітний і залежить від родовища. Деякі мінеральні води мають корисні властивості і використовуються для лікування певних захворювань шлунково-кишкового тракту, печінки, нирок або нервової системи. У деяких
містах України існують багаті родовища мінеральних вод: Миргород, Трускавець, Євпаторія, Моршин, с. Березівське (Харківщина), деякі райони Закарпаття.

# data[].attributes.headline
Фізичні властивості води

# data[].attributes.subject
Фізичні властивості води

# data[].attributes.body
Формула води (гідроген оксиду) — H₂O.

за кімнатної температури вода перебуває в рідкому стані — це безбарвна рідина, у товстому шарі — блідо-блакитна.

за атмосферного тиску й температури 0 °С вода перетворюється на лід, а за 100 °С — кипить

густина води становить 1 г/см3 (за 4 °С).

чиста вода майже не проводить електричний струм і погано проводить теплоту.

вона має високу теплоємність, тобто повільно нагрівається й повільно остигає

замерзаючи, вода розширюється, оскільки густина льоду менша за густину рідкої води

# data[].attributes.attachment_caption
Шишка теж гігроскопічна

# data[].attributes.headline
Гігроскопічність - здатність поглинати і утримувати вологу

# data[].attributes.subject
Гігроскопічність - здатність поглинати і утримувати вологу

# data[].attributes.body
Тому висушені речовини рекомендується зберігати в щільно закритих банках, пакетах із поліетилену або цупкого паперу.

Якщо поряд із мішком сухого цукру поставити відро води, то через певний час частина її поглинеться цукром і він зволожиться. Кухонна сіль у сільничці при
тривалому зберіганні злежується — збирається в грудки.

# data[].attributes.headline
Вода — найважливіша речовина на Землі

# data[].attributes.subject
Вода — найважливіша речовина на Землі

# data[].attributes.body
загальна кількість води на Землі оцінюється в 2 млрд км³

вкриває 71 % поверхні планети

97 % загальної кількості води перебуває в морях і океанах

щодня із земної поверхні випаровуються млн тонн води

вода є в кожному живому організмі

вміст води в тілі людини становить
68 %

висушена на повітрі деревина містить до 15 % води

# data[].attributes.headline
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.subject
Завдання для засвоєння матеріалу

# data[].attributes.body
1. Які оксиди називають кислотними, а які — оснóвними?

2. Які речовини називають гідратами?

3. Які кислотні оксиди за звичайних умов взаємодіють з водою, а які — ні? Які з оснóвних оксидів здатні взаємодіяти з водою?

4. Як можна добути з кислотного оксиду кислоту? Наведіть рівняння реакцій кислотних і оснóвних оксидів з водою.

5. Із наведеного переліку випишіть в окремі стовпчики формули оксидів: а) кислотних; б) оснóвних. Na₂O, P₂O₅, CO₂, SO₃, CrО, Cu₂O, SiО₂, Mn₂O₇.

6. Які з наведених оксидів взаємодіють із водою? Складіть відповідні рівняння реакцій. Na₂O, CO₂, SO₃, CrО, SiО₂.

7. Розчин, що утворився при розчиненні газуватого оксиду у воді, забарвлює лакмус у червоний колір. Який це газ міг бути?

8. Гасіння вапна — це взаємодія негашеного вапна (кальцій оксиду) з водою. Складіть рівняння цієї реакції.

9. Як ви вважаєте, чи можна знайти в природних умовах фосфор(V)оксид, сульфур(VI) оксид та натрій оксид? Відповідь поясніть.

10. Доповніть схеми реакцій і назвіть продукти реакції:
а) Li₂O + H₂O → ……; б) SO₂ + H₂O → ……; в) …… + H₂O → Ba(OH)₂.

# data[].attributes.attachment_caption
Випробування водних розчинів кислот і лугів індикаторами

# data[].attributes.headline
Лабораторний дослід №5 

# data[].attributes.subject
Лабораторний дослід №5 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Електронні книги "РАНОК"

# data[].attributes.attachment_link.title
Лабораторний дослід №5 "Випробування водних розчинів кислот і лугів індикаторами"

# data[].attributes.attachment_caption
Універсальний індикаторний папірець

# data[].attributes.headline
Як виглядають індикатори

# data[].attributes.subject
Як виглядають індикатори

# data[].attributes.body
Здебільшого індикатори використовують у вигляді розчинів — у воді або в спирті. Зручніше використовувати індикаторний папір — звичайний папір, просочений розчином індикатору, а потім висушений. У продаж він потрапляє у вигляді набору тоненьких смужечок.

# data[].attributes.attachment_caption
Забарвлення деяких індикаторів за наявності кислоті основ та у воді

# data[].attributes.headline
Виявлення кислот і основ у розчинах

# data[].attributes.subject
Виявлення кислот і основ у розчинах

# data[].attributes.body
Більшість оксидів і відповідних їм гідратів — безбарвні сполуки, тому визначити їх наявність або розрізнити кислоти й основи без «сторонньої допомоги» неможливо.

Для виявлення кислот і основ у розчинах використовують індикатори — складні органічні сполуки, що змінюють своє забарвлення залежно від наявності кислоти або основи в розчині.