# data[].attributes.body
Linje 1 til 55.

Det handler om hovedpersonerne Emma og Antonie, og deres mor som er enkefrue. De bor i et lille hus, der bliver fortalt at de arbejdede hårdt for at kunne klare alt sammen, men at de stadigvæk havde det godt.

Det her foregår over 10 år.

Afsnit 1 er panoramisk, fordi man ikke hører så meget om deres barndom.

# data[].attributes.body
Linje 56 til 84.

Emma skal giftes med sønnen fra præstegården, men de kan ikke blive gift da de ikke havde nok penge til at betale et parti til præstegårdsfamilien.

Det her foregår over nogle uger. Det hele foregår om vinteren.

Afsnit 2 er også scenisk, da man hører mange detaljer, og er tæt på.

# data[].attributes.body
Linje 85 til 100

Emma og moren begynder at lægge planer for Antonies liv, om ham hun skal giftes med, og hvor hun skal bo.

Der går nogle år.

Afsnit 3 er panoramisk, da man kun hører det vigtigste.

# data[].attributes.body
Linje 100 til 136

Antonies balkjole er blevet syet færdig, men der kommer ikke nogen for at bede hende med til ballet, indtil en eftermiddag hvor doktorfruen, kommer og invitere hende med til ballet, men der kan hun ikke tage med, fordi hun er blevet for gammel.

Der går nogle dage, de går og venter på at Antonie bliver inviteret med til ballet.

Den er scenisk, man ser handlingen tæt på.

# data[].attributes.body
Personerne føler at de har spildt deres gode ungdomsår, på at vente på at de bliver inviteret til et bal. Deres ungdomsår har gået hurtigt og er derfor gået til spilde.
De føler at deres dage har gået langsom da de har ventet og ventet, og ikke brugt tiden på noget, men årene er gået hurtigt.

# data[].attributes.body
En gentagelse er at de sidder og venter igennem alle deres ungdomsår, først venter de på at Emma kan få en mand, derefter venter de på at Antonie kan få en mand.

# data[].attributes.body
Der sidder en og arbejder meget flittigt på sin kjole med de mange fine detaljer, hendes hænder er midt i rodet fra kjolen. Og mens Antonie syr, bøjer moren og søster Emma sig frem og ser til. De snakker alle, med ansigterne ind mod lampen.

- Der blev danset igen - til et rigtigt bal. Gud skulle vide - at det var længe siden. Det var næsten dødt siden Præst Wiberg flyttede væk derfra.

Bare den enkelte julefest på møllen med de mange lege, altid de samme... og så fødselsdagen i præstegården, hvor man havde hjemmebag med og delte ud, mens guvernanten og fru Hansen spillede instrument, sammen.

- Der havde ikke været en eneste fest siden ikke engang et skovbal. . Nej - de sidste par år havde været svære for unge piger.

# data[].attributes.body
Linje 1 - 17

Antonie syer sin balkjole, de snakker om de fester de skal til.
De snakker om de fester de vil til.

Over få timer

# data[].attributes.body
Linje 18 - 84

Man hører om Emma og Antonies barndom.
Emma og Antonie venter på at blive inviteret til bal, Emma troede hende og Otto havde noget sammen, det havde de ikke umiddelbart, Otto bliver forlovet med en anden.

Over nogle år.

# data[].attributes.body
Linje 85 - 101

Emma og moren begynder at lægge planer for Antonies liv, om ham hun skal giftes med, og hvor hun skal bo.

Der går nogle år.

Afsnit 3 er panoramisk, da man kun hører det vigtigste.

# data[].attributes.body
Linje 101 - 136.

Antonies balkjole er blevet syet færdig, men der kommer ikke nogen for at bede hende med til ballet, indtil en eftermiddag hvor doktorfruen, kommer og invitere hende med til ballet, men der kan hun ikke tage med, fordi hun er blevet for gammel til at danse, derfor bliver balkjolen aldrig brugt.

Der går nogle timer, de går og venter på at Antonie bliver inviteret med til ballet.

Den er scenisk, man ser handlingen tæt på.