# data[].attributes.headline
Аналіз роботи РМО вчителів фізичної культури та «Захисту Вітчизни»

# data[].attributes.subject
Аналіз роботи РМО вчителів фізичної культури та «Захисту Вітчизни»

# data[].attributes.body
Упродовж навчального року продовжувалась робота по реалізації навчального-методичної проблеми «Формування навичок та мотивації здорового способу життя, виховання патріотизму на уроках фізичної культури та «Захисту Вітчизни».
Фізичне виховання є складовою всебічного розвитку людини. Воно спрямоване на забезпечення фізичного розвитку індивіда, зміцнення здоров'я, морфологічне і функціональне вдосконалення організму в цілому. Чим більше розвинені фізичні і духовні сили людини, тим вищий рівень її працездатності і результативності праці. Здорова людина більш активна, мобільна, життєрадісна і загалом життєздатніша.Як і у всіх сферах розвитку країни карантинні заходи наклали певні обмеження щодо повноцінного освітнього процесу у закладах загальної середньої освіти і не тільки. Постало питання: яким чином забезпечити дистанційне навчання учнів із різних дисциплін і фізичне виховання не виняток. Але не всі учні розуміють необхідність такого навчання саме з фізичної культури. Працюючи дистанційно, переважна кількість викладачів зіткнулися з проблемою повноцінного оцінювання учнів, враховуючи те, що учні перебуваючи вдома не мали  можливості виконати певні вправи передбачені варіативним модулем, згідно календарного плану вчителя. Разом із тим вчителі закладів загальної середньої освіти району шляхом розміщення завдань на online платформі classroom, месенжерах Viber, WhatsApp, особистих блогах на достатньому рівні виконали завдання програми з фізичної культури в умовах карантинних обмежень.

# data[].attributes.headline
Методичні аспекти викладання предмету «Фізична культура» в  новому 2020-2021 навчальному році

# data[].attributes.subject
Методичні аспекти викладання предмету «Фізична культура» в  новому 2020-2021 навчальному році

# data[].attributes.body
Гуманізація вітчизняної освіти в умовах перспективної євроінтеграції, здійснюваних в Україні соціально-економічних реформ висуває як пріоритетне завдання виховання життєздатної особистості, зорієнтованої на кращі світові та європейські цінності, основоположними з яких є життя людини, праця, здоров’я, культурні й національні традиції тощо.

Здоров’я дитини – це стан її повного фізичного, душевного та соціального благополуччя. Саме тому питання збереження і зміцнення здоров’я дитини належить до стратегічних завдань суспільства.

Фізична культура як складова загальної культури, закладає основи збереження здоров’я та розвитку всіх його складових, використовує комплексний підхід до формування розумових та фізичних якостей і навичок, удосконалює фізичну та психологічну підготовку до активної життєдіяльності, формує пріоритети оздоровчої спрямованості фізичних вправ та забезпечує загальний культурний розвиток особистості.

Мета фізичної культури реалізовується комплексом таких навчальних, оздоровчих і виховних завдань:

формування загальних уявлень про фізичну культуру, її значення в житті людини, збереження та зміцнення здоров’я, фізичного розвитку;

розширення рухового досвіду, вдосконалення навичок життєво необхідних рухових дій, використання їх у повсякденній та ігровій діяльності;

розширення функціональних можливостей організму дитини через цілеспрямований розвиток основних фізичних якостей і природних здібностей;

формування ціннісних орієнтацій щодо використання фізичних вправ як одного з головних чинників здорового способу життя;

формування практичних навичок для самостійних занять фізичними вправами та проведення активного відпочинку;

формування високих моральних якостей.

Внесок навчального предмета у формування ключових компетентностей:

1. Розв’язувати проблемні завдання у сфері фізичної культури і спорту; досягати конкретних цілей у фізичному самовдосконаленні; розробляти індивідуальні оздоровчі програми з урахуванням власних можливостей, мотивів та потреб; шукати, аналізувати та систематизувати інформацію у сфері фізичної культури та спорту.

2. Правильно використовувати термінологічний апарат, спілкуватися в різних ситуаціях під час занять фізичною культурою і спортом українською мовою, за допомогою спілкування розв’язувати конфлікти, популяризувати ідеї фізичної культури і спорту мовними засобами.

3. Використовувати математичні методи під час занять фізичною культурою, для створення індивідуальних фізкультурно-оздоровчих програм, здійснення самооцінювання власного фізичного стану, вести рахунок при проведенні змагань у різних видах спорту, здійснювати підрахунок та аналізувати частоту серцевих скорочень у стані спокою та під час фізичних навантажень, розраховувати зусилля для досягнення мети, аналізуючи швидкість, відстань, траєкторію, тощо.

4. Організовувати та здійснювати туристичні мандрівки; застосовувати інноваційні технології для покращення здоров’я; виконувати різні фізичні вправи в умовах природного середовища, використовувати сили природи в процесі занять із фізичної культури.

5. Свідомо ставитися до власного здоров’я та здоров’я інших; організувати гру чи інший вид рухової діяльності, спілкуватися в різних ситуаціях фізкультурно-спортивної діяльності.

Зазначимо, що  Інваріантна складова Типових освітніх програм, до якої входить навчальний предмет «Фізична культура», сформована на державному рівні і є однаковою для всіх закладів загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування та форми власності.

Цими програмами для закладів загальної середньої освіти у 2020/2021 навчальному році на вивчення предмета «Фізична культура» в інваріантній складовій передбачено:

5-9 класи – 3 год; • 10 клас – 3 год; • 11 клас – 3 год.

Профільний рівень:  • 10 клас – 6 год; • 11 клас – 6 год.

Години фізичної культури передбачені усіма варіантами Типових освітніх програм закладів і мають фінансуватися та використовуватися в повному обсязі. Вони зазначаються в розкладі уроків, ураховуються в педагогічному навантаженні вчителів. Розклад уроків повинен враховувати оптимальне співвідношення навчального навантаження протягом тижня, а також доцільне чергування протягом дня і тижня предметів природничого і гуманітарного циклів з уроками мистецтва, технологій і фізичної культури.

Під час складання розкладу навчальних занять не рекомендується здвоювати уроки фізичної культури або проводити їх два дні поспіль. Більшість уроків фізичної культури доцільно проводити на відкритому повітрі.

Заняття з фізичної культури в закладах освіти проводяться вчителем фізичної культури або особою, яка має спеціальну освіту та кваліфікацію: тренер, керівник гуртка, групи, спортивної секції тощо.

Опанування змісту фізичної культури як базового навчального предмета здійснюється за навчальними програмами, що мають відповідний гриф Міністерства освіти і науки України.

Навчальні програми з фізичної культури для 5-9 та 10-11 класів побудовані за модульною системою і містять інваріантну (обов’язкову) (теоретико – методичні знання та загальна фізична підготовка) та варіативну складову яка складається з модулів. У зв’язку зі збільшенням кількості годин на викладання навчального предмета в 11 класі рекомендується збільшити кількість модулів для опанування учнями до 4.

Критеріями відбору варіативних модулів у навчальних програмах 5-9 та 10-11 класи є: наявність матеріально-технічної бази, регіональні спортивні традиції, кадрове забезпечення та бажання учнів. Бажання учнів визначається обов’язковим опитуванням. Перед початком навчального року шкільне методичне об’єднання розглядає вибір та розподіл варіативних модулів у кожному класі.

Змістове наповнення предмета «Фізична культура» навчальний заклад формує самостійно з варіативних модулів. На їх опанування відводиться приблизно однакова кількість годин. Не виключається можливість мотивованого збільшення чи зменшення кількості годин на вивчення окремих модулів.

Сучасні стандарти освіти вимагають застосування компетентнісного підходу у навчанні, що передбачає використання навчальних засобів, які б виконували не тільки інформаційну, а й мотиваційну та розвивальну функції. З метою забезпечення мотивації уроки повинні бути різноманітними, насиченими, цікавими, нестандартними за формами організації навчання. Саме через компетентнісний підхід на уроках та у позаурочний час відбувається засвоєння основних умінь і навичок, що дає змогу забезпечити зростання показників фізичного розвитку, рухової підготовленості учнів. Успішне запровадження компетентнісного підходу у процесі планування уроків фізичної культури здійснюється через різноманітні форми організації роботи з учнями.

Нині сучасні навчальні заклади шукають гнучкі форми організації навчання; урок не може лишатися незмінним, і шляхи його удосконалення дуже різноманітні. Нестандартні за формою, організацією та методикою проведення уроки більше подобаються учням.

Сучасний урок – це перш за все урок, на якому створюються реальні умови для інтелектуального, соціального, морального ставлення особистості учня, що дозволяє досягти високих результатів за визначеними метою та завданнями.

Уроки фізичної культури дуже часто називають уроками здоров’я. Це найефективніший спосіб загартування організму учнів, укріплення здоров’я, підвищення працездатності, вироблення вольових і фізичних якостей – всього, що так необхідно сьогодні учням, що якнайкраще сприяє підготовці їх до життя.

Сучасний урок фізичної культури вимагає:

застосування елементів інноваційних методів навчання;

забезпечення освітньої, виховної, оздоровчої, розвивальної спрямованості;

формування в учнів умінь і навичок самостійно займатися фізичними вправами;

використання диференційованого підходу до організації навчально- виховного процесу з урахування індивідуальних особливостей здоров’я і фізичної підготовки учнів.

Модернізація освіти спонукає до пошуку нових освітніх і виховних технологій, до впровадження нетрадиційних форм і методів навчання та виховання. Безперечно, основною формою роботи вчителя щодо залучення дітей до систематичних занять фізичною культурою та спортом є УРОК фізичної культури. Під час уроку можна використовувати такі сучасні форми.

Освітні технології:

групової навчальної діяльності учнів;

дрібногрупової навчальної діяльності;

колового тренування; – парні форми; – виховні технології:

технологія колективного творчого виховання;

педагогічна технологія. Створення ситуації успіху.

Також можна застосовувати інтерактивні методи навчання і виховання: – займи позицію; – навчаючи учусь.

Ці освітні технології та інтерактивні методи навчання сприятимуть кращому розумінню учнями навчального матеріалу, підвищенню рівня знань з предмета «Фізична культура», а також бажання учнів поліпшувати свої спортивні досягнення. Якщо кожен свій крок учитель звірятиме за єдиним орієнтиром: чи добре учням, чи корисна для них його робота, чи полегшує він життя своїм вихованцям чи, навпаки, ускладнює.

Піклування про зміцнення здоров’я дітей – справа великої державної ваги. Вся повнота відповідальності за гармонійне виховання підростаючого покоління лягає на сім’ю і вчителів. Від того, як ставляться до фізичного виховання батьки і заклад освіти, багато в чому залежить і відношення до цього предмета дітей.

При оцінюванні необхідно враховувати індивідуальні особливості учнів: рівень його здоров’я, розвитку фізичних якостей, морфологічна будова тіла, зріст, маса тощо, його старанність, ставлення до уроку, бажання чи не бажання займатися.

Учитель фізичної культури має чітко усвідомлювати, що його першочергове завдання – всебічна фізкультурна освіта учнів. А робота, пов’язана з фізичним навантаженням, над удосконаленням рухових якостей та організму в цілому — це глибоко особистісна, індивідуальна діяльність, що торкається внутрішніх, глибинних фізіологічних і психічних процесів особистості. Тому її треба проводити дуже обережно, із знанням справи, без будь якого тиску, за спільної згоди і зацікавленості учнів і вчителя, розумінням й прийняттям учнями як мети діяльності, так і засобів її досягнення. Доти, поки учні не зрозуміють і не побажають на основі набутих знань займатися фізичною культурою з метою самовдосконалення, самоствердження, зміцнення здоров’я. Треба робити все, аби вони полюбили, сприйняли і захотіли займатися фізичною культурою як грою, корисним відпочинком, приємним проведенням вільного часу.

Відповідно до Інструкції про розподіл учнів на групи для занять на уроках фізичної культури, затвердженої наказом МОЗ та МОН від 20.07.2009 № 518/674, учні розподіляються на основну, підготовчу та спеціальну медичні групи.

Медичне обстеження учнів проводиться щорічно в установленому законодавством порядку. Не допускати на уроках фізичної культури навантаження учнів, які не пройшли медичного обстеження.

Учні, незалежно від рівня фізичного розвитку та медичної групи, а також тимчасово звільнені від фізичних навантажень, повинні бути обов’язково присутніми на уроках фізичної культури. Допустиме навантаження для учнів, які за станом здоров’я належать до підготовчої та спеціальної медичних груп, встановлює учитель фізичної культури.

Домашні завдання для самостійного виконання фізичних вправ учні отримують на уроках фізичної культури. Вони мають бути спрямовані на підвищення рухового режиму у вільний час, досягнення рекреаційно-оздоровчого ефекту. У разі відставання в розвитку фізичних якостей учитель разом з учнем складає індивідуальну програму фізкультурно-оздоровчих занять, де вказується завдання занять, фізичні вправи, послідовність їх виконання, кількість повторень, інтервали відпочинку, засоби самоконтролю, відмітки про виконання завдання. Самостійні заняття за індивідуальною програмою надають учневі/учениці додаткові бонуси при оцінюванні навчальних досягнень.

У період з 01.09 до 01.10 кожного навчального року з метою адаптації учнів до навантажень на уроках фізичної культури прийом навчальних нормативів не здійснюється, а заняття мають рекреаційно-оздоровчий характер з помірними навантаженнями.

Невиконання нормативів з причин, незалежних від учня/учениці, непропорційний фізичний розвиток, пропуски занять з поважних причин, не є підставою для зниження підсумкової оцінки успішності.

Для недопущення перевантаження учнів необхідно враховувати їхнє навчання в закладах освіти іншого типу (спортивних школах тощо). Так, у закладах загальної середньої освіти за рішенням педагогічної ради при оцінюванні учнів дозволяється враховувати результати їх навчання з відповідних видів спорту (легка атлетика, гімнастика та ін.) у позашкільних закладах.

Під час проведення занять із фізичної культури слід дотримуватись «Правил безпеки життєдіяльності під час проведення занять з фізичної культури і спорту в загальноосвітніх навчальних закладах» (наказ МОН від 01.06.2010 №521, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.08.2010 за № 651/17946).

На уроках фізичної культури, спортивно-масових заходах систематично здійснювати візуальний контроль за самопочуттям учнів, технічним станом спортивного обладнання та інвентарю. При забезпеченні належного організаційно-методичного проведення уроку, особистісно-зорієнтованого навчання, індивідуально-дозованого навантаження, дотримання дисципліни, стану спортивного обладнання та інвентарю переважна кількість травм може бути попереджена. Місця для занять з фізичної культури і спорту обладнуються аптечкою (відкриті спортивні майданчики – переносною аптечкою).

Звертаємо увагу, що відповідно до пункту 6 розділу ІУ Положення  про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти (далі – Положення), затвердженого наказом МОН від 26.12.2017 № 1669, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.01.2018 за № 100/31552, учитель є відповідальним за збереження життя і здоров’я здобувачів освіти під час освітнього процесу; забезпечує проведення освітнього процесу, що регламентується законодавчими та нормативно-правовими актами з питань охорони праці, безпеки життєдіяльності.

Відповідно до пункту 1 Положення  про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, Положення про розробку інструкцій з охорони праці, затвердженого наказом Комітету по нагляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України від 29.01.1998 № 9, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.04.1998 за № 226/2666, (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 30.03.2017 № 526, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06. 2017 за № 779/30647), Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2005 за № 231/10511 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 30.01.2017  № 140), Правил безпеки під час проведення занять з фізичної культури і спорту в загальноосвітніх навчальних закладах, затверджених наказом МОН від 01.06.2010 № 521, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 09.08.2010 за № 51/17946, керівник закладу, ураховуючи його специфіку та вимоги безпеки, затверджує посадові інструкції, інструкції з охорони праці для педагогічних працівників (у т.ч. вчителя фізичної культури). Ці інструкції обов’язково містять блок питань з охорони праці, безпеки життєдіяльності, а також заходи, що вживаються до педагогічних працівників, які порушили зазначені інструкції.

# data[].attributes.headline
Підвищення мотивації здобувачів освіти до занять фізичною культурою 

# data[].attributes.subject
Підвищення мотивації здобувачів освіти до занять фізичною культурою 

# data[].attributes.body
Пріоритетним завданням системи освіти є виховання людини в дусі відповідального ставлення до власного здоров’я й здоров’я оточуючих як до найвищої соціальної цінності, формування високого рівня здоров’я дітей та учнівської молоді.
Навчальний предмет «Фізична культура» входить до інваріантної складової Типових навчальних планів. Фізична культура, як складова загальної культури, закладає основи збереження здоров’я та розвитку всіх його складових, використовує комплексний підхід до формування розумових та фізичних якостей і навичок, удосконалює фізичну та психологічну підготовку до активної життєдіяльності, формує пріоритети оздоровчої спрямованості фізичних вправ та забезпечує загальний культурний розвиток особистості.
292
Провідним чинником розвитку освіченої особистості є формування у здобувачів освіти умінь застосовувати знання в реальних життєвих умовах, під час розв'язку практичних завдань та здатності визначати і обґрунтовувати власну життєву позицію. Провідним засобом реалізації вказаної мети є запровадження компетентнісного підходу в освітній процес, на основі ключових компетентностей як результату навчання.
Фізичне виховання сьогодення потребує орієнтації на:
- вироблення і реалізацію якісно нової, особистісно і компетентісно обґрунтованої основи до підходу збереження і підтримки інтелектуальної та фізичної індивідуальності здобувачів освіти на всіх етапах навчання з врахуванням особливостей їх рухового і психофізичного розвитку;
- створення освітнього середовища, яке стимулює фізично рухову активність особистості та її організацію відповідно до вікової та психофізичної специфіки розвитку організму;
- інтенсивне включення в освітній процес школи можливостей для додаткових форм фізичного виховання;
- створення умов і механізмів фізичного виховання для занять різної спрямованості за інтересами;
- формування стійкості до асоціальних впливів щодо виникнення шкідливих звичок і неадекватних видів поведінки.
Проблема фізичного виховання завжди привертає до себе найпильнішу увагу фахівців різного профілю. Основною формою фізичного виховання є урок фізичної культури. Але за останнє десятиліття урок зазнав значних змін, які пов’язані з цілою низкою причин й основна з них – погіршення здоров’я дітей. Більшість дітей не взмозі виконати норми та вимоги, які передбачає навчальна програма з фізичної культури.
Отже, використання сучасних технологій – ефективний метод підвищення мотивації до освітнього процесу з фізичної культури.
Основне завдання інноваційного навчання фізичної культури полягає в тому, щоб забезпечити максимально продуктивну діяльність кожного, надати оптимальний руховий режим, повніше мобілізувати їх здібності.
Урахування ступеня статевого дозрівання, фізичного розвитку, характеру адаптації до м’язової діяльності дає змогу більшою мірою індивідуалізувати процесс фізичного виховання.
Багато вчених i фахiвцiв одностайнi в тому, що зараз зростаючi вимоги до фізичного виховання здобувачів освіти обумовлюють необхiднiсть модернiзацii освітнього процесу за допомогою використання нових шляхiв i органiзацiйно-методичних piшень, що забезпечують пiдвищення якостi рухової дiяльностi, пiд якою розумiють дiяльнiсть iндивiдуума, спрямовану на досягнення фізичних кондицiй, необхiдних та достатнiх для досягнення i пiдтримки належного здоров'я, фiзичного розвитку та рiвня фiзичної пiдготовленостi [1].
Головна мета інноваційних педагогічних технологій – підвищити ефективність освітнього процесу, гарантувати досягнення запланованих результатів навчання.
293
Одним з найважливіших педагогічних завдань є формування відповідної мотивації до діяльності. Розвиток у здобувачів освіти фізкультурно-спортивних інтересів має відбуватись на основі:
• посилення соціально значущої мотивації, інтересу;
• підвищення якості освітнього процесу;
• подальшого поліпшення умов занять з фізичного виховання;
• повідомлення учням великого обсягу спеціальних знань і формування на цій підставі усвідомленої потреби в заняттях фізичною культурою і спортом.
Проте, ураховуючи сучасний темп життя і розвиток технологій, традиційна система проведення занять з фізичної культури є неефективною й повною мірою не виконує основні завдання, відповідно до законів України «Про освіту» та «Про повну загальну середню освіту», тому впровадження й використання інноваційних технологій дає змогу здобувачам освіти оволодіти переліком компетенцій, що відповідають сучасним вимогам.
Незважаючи на велику кількість науково-методичної літератури, присвяченої інноваційним формам організації фізичного виховання в освітніх закладах, їх упровадження не набуло значного поширення. На думку ряду авторів, для поліпшення стану здоров’я й фізичного розвитку особистості ефективно можуть бути використані оздоровча аеробіка, фітнес, елементи бодібілдингу, дихальні вправи, елементи системи йоги. У практиці фізичного виховання достатньо широку популярність набули різні інноваційні педагогічні технології: ігрові, технології навчання рухової діяльності, технології олімпійської освіти, суб’єктної взаємодії, рейтингового оцінювання, самостійних занять фізичними вправами, сучасні фізкультурно-оздоровчі технології [3].
Спільними рисами традиційного та інноваційного уроків фізичної культури є:
1) вирішення завдань уроку;
2) однакова структура уроку;
3) зміст уроку, зумовлений навчальною програмою;
4) систематичність і тривалість уроку та вимоги до сучасного уроку з фізичної культури.
Характерні особливості інноваційного уроку фізичної культури:
1) вирішуються специфічні завдання – формування пізнавальної сфери;
2) проведення уроку за специфічними принципами;
3) зміна власних дій вчителя(нестандартний інвентар, обладнання, музичний супровід, фізичні вправи підібрані до сюжету);
4) планування уроку згідно з темою сюжету, інтересами і мотивацією школярів;
5) підвищуються вимоги до артистизму вчителя.
До інноваційних технологій у фізичному виховані належать інформаційні комп’ютерні технологій (ІКТ) та здоров’язбережні технології (рис. 1). Використання ІКТ у позаурочній роботі та на заняттях робить предмет фізичної культури сучасним.
294
Попри те, що заняття з фізичного виховання – це практика, у них є місце й теорії. Вчителю необхідно знаходити й використовувати такі методи навчання, що дали б змогу кожному здобувачу освіти виявити свою активність, творчість, активізувати рухову й пізнавальну діяльність. Сучасні педагогічні технології, а також використання інтернет-ресурсів, нових інформаційних технологій дають змогу педагогові досягти максимальних результатів.
ІКТ дають змогу організувати освітній процес на новому, більш високому рівні, забезпечувати більш повне засвоєння навчального матеріалу. Вони допомагають розв’язати проблему пошуку й зберігання інформації, планування, управління заняттями з фізичного виховання та контролю за ними, діагностики стану здоров’я та рівня фізичної підготовленості здобувачів освіти.
Застосування інноваційних засобів фізичної культури в підготовчій частині заняття будь-якої спрямованості насамперед повинно відображати специфіку цього виду вправ і сприяти розвитку певних рухових здібностей здобувачів освіти. У підготовчу частину занять легкоатлетичної спрямованості можуть уводитись вправи з аеробіки, наближені до техніки бігу, стрибків, метань. Для розвитку рухливості суглобів можна використовувати вправи аеробіки тощо. На заняттях з гімнастики застосовуються степ-аеробіка, вправи на гімнастичних м’ячах, шейпінг. На заняттях з ігровою спрямованістю в підготовчій частині, залежно від поставлених завдань, використовується класична аеробіка з різними переміщеннями приставними, перехресними кроками, з раптовими зупинками, стрибками, вправи зі степ-аеробіки на гімнастичній лаві. Коли погодні умови не дають змогу виходити на вулицю, то в залі проводяться вправи з силової аеробіки з гумовими бинтами під музику, аеробіки з набивними м’ячами, вправи зі степ-аеробіки на лавах, класичної аеробіки тощо.
Для виконання завдань основної частини заняття застосовують спеціально розроблені комплекси вправ з різних напрямів фітнесу (силові, танцювальні види аеробіки високої інтенсивності, стретчинг, класична аеробіка, степ-аеробіка та ін.), спрямовані на розвиток витривалості, стрибучості, сили, гнучкості та інших рухових здібностей. Наприкінці заняття для зняття напруженості, підвищення емоційного стану застосовуються фітнестехнології: стретчинг, йога-аеробіка, дитячі ритмічні танці для емоційної розрядки здобувачів освіти і позитивних вражень від заняття фізкультурою [4]. Нині в Україні відбувається становлення нової системи освіти, зорієнтованої на входження в єдиний світовий освітній та інформаційний простір. З появою мультимедійних засобів, що можуть представити не тільки текстову інформацію, а й комп'ютерну графіку, анімацію, широкий спектр аудіо- і відеоінформації, можна впроваджувати і використовувати комп'ютерну техніку в освітньому процесі з предмета «Основи здоров'я і фізична культура». Мультимедійна програма має функціональне призначення і в процесі навчання може виконувати різноманітні дидактичні функції: - виступати в ролі одного з основних джерел навчальної інформації; - сприяти проведенню самостійної роботи учнів;
295
- використовувати додаткове джерело через відображення, конкретизацію, доповнення навчального матеріалу, подавати його в новій інтерпретації, а також систематизувати здобуті знання, уміння і навички з техніки і тактики футболу; - використовувати на різних етапах навчальної діяльності як спосіб контролю і самоконтролю знань визначення рівня індивідуальної компетенції учня. Мультимедійна програма надає можливість: - формувати активну мотивацію для уважного ставлення до власного здоров'я, удосконалювання активної мотивації фізичного, соціального, психічного і духовного здоров'я особистості; - засвоювати учням знання, уміння і звички особистої гігієни, профілактики захворювань і травматизму на тренуваннях; - ознайомити з впливом рухової активності і загартовуванням організму, раціонального харчування, режиму дня на здоров'я і розвиток учнівської молоді; - попереджати порушення постави, зору, плоскостопості, розладу органів почуттів; - використання комп'ютерів у процесі навчання з предмета «Основи здоров'я і фізична культура», наприклад, вивчення розділу «Футбол», збагачують складові уроку і полегшують процес реєстрації індивідуальних результатів учнів з техніки футболу й обов'язкових комплексних тестів. Існує дуже тісний зв'язок між структурами та процесами, які пропонуються Інтернетом, з одного боку, та основними структурами і процесами системи викладання та програмованого навчання закладів загальної середньої освіти - з іншого. Подібний зв'язок ніколи не простежувався і такими явищами, як радіо, кіно чи телебачення, та саме це у багатьох відношеннях відіграє вирішальну роль у виборі методів навчання. Цей зв'язок полягає у можливості самостійного додаткового продовження та розширення учнями освітнього процесу за допомогою ресурсів Інтернету, користуючись такими ж методами, що перекликаються з традиційними методами програмованого навчання. Широкі можливості Інтернет відкриває, наприклад, у таких сферах: - інформація для вчителів фізичної культури та учнів; - організація бібліотечної праці; - організація участі в міжнародних змаганнях; - проведення дистанційних курсів, семінарів; - підвищення кваліфікації вчителів фізичної культури; - можливість знаходження, збереження та використання корисних комп'ютерних програм в країні та за кордоном; - дослідницька робота. Під час реалізації проєктів використання інформаційних і телекомунікаційних технологій як засобу підвищення ефективності освітнього процесу, зокрема програмованого навчання з фізичного виховання, виникають труднощі організаційного і технічного плану, як, наприклад, відсутність відповідних методичних та навчальних матеріалів, недостатній досвід роботи з
296
комп'ютером, мережею Інтернет та електронною поштою у викладацького складу, труднощі з включенням такого плану занять до навчального плану та інше, тобто ті проблеми, що їх слід невідкладно вирішити.
Застосування сучасних технологій в освітньому процесі зумовлено інтеграційними та інформаційними процесами, що відбуваються в суспільстві, становленням нової системи освіти, орієнтованої на входження у світовий освітній простір. Формування й підвищення мотивації багато в чому визначається відповідною організацією занять, фізичними навантаженнями, проведенням діагностики фізичного стану здобувачів освіти, правильним вибором фізичного навантаження та його інтенсивності, індивідуального підходу, вимогливості педагога, динамічності та емоційності, новизни навчань і форм проведення навчальних і секційних занять.
Необхідно максимально урізноманітнити заняття з фізичного виховання, наприклад, шляхом уведення в програму ігрових та змагальних методів, нових варіативних модулів освітніх програм, нетрадиційних видів фізичної культури, що дають змогу в процесі фізичної діяльності реалізувати власні рухові потреби.
Важливого значення набуває процес донесення інформації, необхідних відомостей про взаємозв’язок заняття фізичним вихованням з головними об’єктами піклування про фізичний стан, цінності здорового способу життя. Необхідно сформувати у здобувачів освіти бажання, тобто вмотивувати їх займатись фізичною культурою протягом усього життя, сприяти усвідомленню значущості фізичного здоров’я.
Отже, використання інноваційних технологій, які впроваджуються на уроках фізичної культури, сприяє формуванню стійкої мотивації щодо збереження здоров’я, фізичного розвитку та фізичної підготовки, розширює руховий досвід, вдосконалює навички життєво необхідних рухових дій, використання їх у повсякденній та ігровій діяльності. Формує практичні навички для самостійних занять фізичними вправами та проведення активного відпочинку. Допомагає розвитку творчої особистості, удосконаленню та підвищенню особистого результату. Поетапно організована інноваційна система фізичного виховання з використанням нетрадиційних форм та методів фізичного виховання, та різних технологій забезпечує ефективне формування у школярів позитивної мотивації до здорового способу життя.

# data[].attributes.headline
Методичні аспекти викладання предмету «Захисту України» в  новому 2020-2021 навчальному році

# data[].attributes.subject
Методичні аспекти викладання предмету «Захисту України» в  новому 2020-2021 навчальному році

# data[].attributes.body
Конституція України визначає захист Вітчизни обов’язком громадян України, найважливішою функцією держави. Безпека людини, її життя і здоров’я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У статтях 17 та 65 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього українського народу.

Одним із обов’язкових елементів державності країни, атрибутом її самостійності, суверенітету, а також суб’єктом міжнародного життя, є Збройні Сили. Вони виконують одну з найголовніших функцій держави – захисну.

Проблема національної безпеки є однією з ключових у розвитку будь-якого суспільства. Суспільна система, що не здатна забезпечити власну національну безпеку, завжди перебуває на межі ризику свого припинення.

Готовність Збройних сил України до виконання своїх функцій значною мірою залежить від її особового складу, зокрема підготовленості молоді до проходження військової служби.

Реформування загальної середньої освіти передбачає модернізацію змісту освіти, що має ґрунтуватися на компетентнісному та особистісно-орієнтованому підходах до навчання, а найголовніше – орієнтуватися на здобуття учнями умінь і навичок, необхідних сучасній людині для успішної самореалізації у професійній діяльності, особистому житті, громадській активності.

Статтею 12 Закону України «Про освіту» визначено мету повної загальної середньої освіти – всебічний розвиток, виховання і соціалізація особистості, яка здатна до життя в суспільстві та цивілізованої взаємодії з природою, має прагнення до самовдосконалення і навчання впродовж життя, готова до свідомого життєвого вибору та самореалізації, відповідальності, трудової діяльності та громадянської активності.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про військовий обов’язок та військову службу» допризовна підготовка включається до Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти, що реалізується у закладах середньої освіти III ступеня (або структурних підрозділах інших закладів освіти), що забезпечують профільну середню освіту; закладах професійної (професійно-технічної) освіти. Допризовна підготовка здобувачів зазначених вище закладів освіти реалізується через викладання навчального предмета «Захист України» та військово-патріотичне виховання. У закладах загальної середньої освіти предмет «Захист України» вивчається впродовж 10 і 11 класів та під час навчально-польових занять (зборів) і навчально-тренувальних занять (дівчата). Оцінювання за навчально-польові заняття (збори) і навчально-тренувальні заняття (дівчата) здійснюється окремо від семестрових та визначає підсумкову (річну) на рівні з семестровими.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2020 № 143 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» та наказу МОН від 31.03.2020 № 464 «Про внесення змін до типової освітньої програми закладів загальної середньої освіти III ступеня» назву навчального предмета «Захист Вітчизни» змінено на «Захист України». Також, відповідно до зазначених нормативних документів, буде внесено зміни у навчальні програми з цього предмета. Водночас інформуємо, що навчально-методичне забезпечення (підручники, навчальні посібники, засоби навчального призначення) використовуватиметься те саме, що й при вивченні предмета «Захист Вітчизни».

Типовою освітньою програмою закладів загальної середньої освіти у 2020/2021 навчальному році на вивчення предмета «Захист України» в закладах загальної середньої освіти передбачено:

10-11 класи (рівень стандарту) – 1,5 (інваріантна складова) та 2 години за умови виділення 0,5 годин з варіативної складової освітньої програми навчального закладу;

10-11 класи (профільний рівень) – 5 (інваріантна складова) годин на тиждень.

Суттєвою загальною рисою програм, що відповідає сучасним тенденціям в освіті, є надання вчителю значно більшої свободи в питаннях планування освітнього процесу та залежить від матеріально-технічної бази навчального закладу, професійної компетентності педагогів. Вибір форм, методів та засобів навчання, зокрема і підручників, розподіл кількості годин, що відводяться на вивчення розділів та окремих тем (це стосується як порядку вивчення тем, так і розподілу часу на їх вивчення), учитель визначає самостійно.

Метою навчального предмета «Захист України» є формування в учнівської молоді життєво необхідних знань, умінь і навичок щодо захисту Вітчизни та дій в умовах надзвичайних ситуацій, а також системного уявлення про військово-патріотичне виховання. Військово-патріотичне виховання визначено складовою національно-патріотичного виховання, що в часи воєнної загрози стає пріоритетом національно-патріотичного виховання. Військово-патріотичне виховання орієнтоване на формування у зростаючої особистості готовності до захисту Української держави, розвиток бажання здобувати військові професії, проходити службу у Збройних Силах України як особливому виді державної служби. Його зміст визначається національними інтересами України і покликаний забезпечити активну участь громадян у збереженні її безпеки від зовнішньої загрози.

Відповідно до поставленої мети окреслено такі комплексні освітні та виховні завдання:

ознайомлення учнівської молоді з основами нормативно-правового забезпечення захисту України, цивільного захисту та охорони життя і здоров’я; – усвідомлення учнівською молоддю свого обов’язку щодо захисту України у разі виникнення загрози суверенітету та територіальній цілісності держави;

набуття знань про функції Збройних Сил України та інших військових формувань України, їх характерні особливості;

засвоєння основ захисту України, цивільного захисту, домедичної допомоги, здійснення психологічної підготовки учнівської молоді до захисту Вітчизни;

підготовка учнів до захисту України, професійної орієнтації молоді до служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, визначених чинним законодавством, до захисту життя і здоров’я, забезпечення власної безпеки і безпеки інших людей у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного часу.

Під час викладання навчального предмета «Захист України», окрім загальних підходів та принципів (науковості, доступності, достовірності, наочності та ін.), потрібно враховувати те, що молода людина 16-17 років (допризовного віку) отримує перше системне враження про Збройні сили України (іншу збройні формування) і в цілому про сучасну проблематику Національної безпеки та оборони нашої держави. Тому, варто акцентувати увагу саме на такій привабливості предмета, а не на заучуванні нормативно-правових актів, військових понять та визначень.

Для стимулювання пізнавальної активності учнів, їх дієвої самостійної діяльності під час уроків тематичного плану №1, бажано використовувати роботу в групах, схожих до військових формувань, підрозділів (двійки, трійки, відділення тощо), а під час уроків тематичного плану № 2 – розширювати діапазон організаційних форм, методів навчання, способів навчальної взаємодії, які максимально наближають навчальний процес до реального життя та забезпечують практичну спрямованість  навчання для чого застосовують:

вправи і завдання до них, що створюють передумови для співпраці, активної участі учнів у процесі навчання;

завдання, що спонукають до діалогу, висловлюванню власних думок, міркувань, позицій, способів розв’язання проблеми;

завдання творчого характеру, при розв’язанні яких учні виявляють ініціативу, самостійність, мають право вибору та власної аргументації;

завдання, що спонукають до обміну думками, враженнями, включають спеціально сконструйовані ситуації вибору та моделюванню життєвих ситуацій.

Сучасні виклики сприяли трансформації освітнього процесу та формуванню нових освітніх концепцій, серед яких ключовою стає концепція навчання протягом усього життя. Все більше значення надається самостійній роботі, рівноправним відносинам між педагогом і учнем. Особливої актуальності ці зміни набули у зв’язку із необхідністю застосування дистанційного навчання, досвід якого варто використовувати в перспективі.    Відповідно до освітньої програми закладу заняття можуть проводитися: 10 клас – по 1,5 години на тиждень впродовж навчального року; 11 клас – по 1,5 години на тиждень впродовж навчального року, та 18 годин відводиться на проведення навчально-польових занять (зборів) і занять у лікувально-оздоровчому закладі, які можна проводити три дні поспіль, або, якщо немає такої можливості – під час занять за розкладом закладу освіти до кінця другого семестру. При тижневому навантаженні по дві години на тиждень: 10 клас та перший семестр 11 класу – по 2 години, другий семестр 11 класу – по 1 годині на тиждень та 18 годин – на проведення навчально-польових занять (зборів) (програма для юнаків, тематичний план № 1) і навчально-тренувальні заняття (дівчата, тематичний план № 2). У кожному періоді предмет вивчається юнаками та дівчатами окремо. Дівчата за їх власним бажанням (особистим вмотивованим рішенням, у разі згоди батьків, опікунів або піклувальників) навчаються за програмою для групи юнаків. Юнаки, які за станом здоров’я, релігійними поглядами (за подання відповідних документів) не можуть вивчати основи військової справи, навчаються за програмою для групи дівчат. Навчальний предмет при цьому в обох випадках називається «Захист України» з уточненням «Основи медичних знань».

Поділ класів на групи юнаків та дівчат здійснюється незалежно від кількості учнів у класі. Проте, якщо у групі є менше 5 осіб, то учні цієї групи навчаються за індивідуальними навчальними планами.

Навчально-польові заняття (збори) і навчально-тренувальні заняття проводяться з метою практичного закріплення рівня знань, умінь та навичок учнів у 11 класі наприкінці навчального року. 3-х денні (18 годин) навчально-польові заняття (збори) та навчально-тренувальні заняття проводяться на базах військових частин, військових комісаріатів, лікувально-оздоровчих установ, базових навчальних закладів та навчальних закладів. До їх організації та проведення залучаються обласні, міські/районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП), органи місцевого самоврядування. В окремих випадках навчально-польові заняття (збори) допускається проводити поетапно (з урахуванням поступового вивчення тем або розділів), у кінці першого семестру або навчального року за рахунок літньої практики (10 клас).

Основною організаційною формою вивчення предмета «Захист України» в закладах загальної середньої освіти усіх типів є урок, що проводиться вчителем згідно з календарно-тематичним плануванням та навчальним планом, складеними відповідно до навчальної програми. Важливими умовами успішності занять з предмета є висока дисципліна, організованість, відповідальність учнів.

Заняття з предмета «Захист України» в усіх закладах загальної середньої освіти рекомендується починати з виконання гімну України. Обов’язковою умовою для тематичного плану №1 є: шикування, перевірка готовності класу до уроку і тренування (розминки, стройового тренажу) за тематикою уроку протягом 3-5 хв., стосунки між учнями та вчителем, а також учнів між собою підтримуються на зразок статутних взаємовідносин між військовослужбовцями Збройних сил України та правоохоронних органів. Для тематичного плану № 2 заняття організовуються згідно статуту закладу освіти.

Обов’язкова форма одягу для вчителя під час проведення занять з предмета «Захист України» (програма для юнаків) – військова (форма Збройних формувань України).

Рекомендована форма одягу для учнів під час проведення занять з предмету «Захист України» (програма для юнаків) – військова (форма Збройних формувань України).

Актуальною є проблема своєчасності надання невідкладної домедичної допомоги постраждалим під час надзвичайних ситуацій мирного та військового характеру. За оцінкою медичних фахівців, в Україні із 100 осіб, які померли на догоспітальному етапі, 20% летальних випадків пов’язані з отриманням травм, несумісних з життям, а інші 80% випадків – з недостатньою системою організації надання медичної допомоги постраждалим безпосередньо в зоні НС та неефективністю здійснення заходів з медичної евакуації постраждалих до лікувальних закладів. Першочерговим завданням для вирішення зазначеної проблеми є забезпечення якомога раннього початку надання домедичної допомоги постраждалим.  Для цього під час вивчення предмета «Захист України», в частині розділу «Основи медичних знань» центральне місце відводиться навчанню навичкам надання домедичної допомоги.

Навчання з домедичної допомоги регламентується Законом України від 05.07.2012 № 5081-VI «Про екстрену медичну допомогу» та наказом Міністерства охорони здоров’я від 16.06.2014 № 398 «Про затвердження порядків надання домедичної допомоги особам при невідкладних станах».

У статті 1 наводиться визначення домедичної допомоги, це: невідкладні дії та організаційні заходи, які направленні на врятування та збереження життя та здоров’я людини у невідкладному стані та зменшення наслідків дії на їх здоров’я, що надають пересічні громадяни або рятівники які не мають медичної освіти.

Метою вивчення розділу  «Основи медичних знань» є засвоєння базових теоретичних положень першої долікарської допомоги, оволодіння практичними навичками надання невідкладної домедичної допомоги потерпілим на місці події та при транспортуванні до лікувального закладу. Основними завданнями є оволодіння знаннями, вміннями та навичками  домедичної допомоги постраждалим із метою збереження їм життя; надання першої медичної допомоги при різних видах ушкоджень мирного та військового часу, невідкладних станах та нещасних випадках; способи перенесення і транспортування потерпілих; надання домедичної допомоги при: порушенні дихання, зупинці серцевої діяльності, опіках та відмороженнях, утопленні та інших видах механічної асфіксії, непритомності, шоку, загальному переохолодженні організму, тепловому та сонячному ударах, отруєннях чадним газом та іншими отрутами, ураженні електричним струмом.

Надзвичайна важливість вивчення цього питання висуває нові вимоги до організації навчання в умовах сьогодення, а саме включення до навчальної програми елементів тактичної медицини та постійне удосконалення матеріальної бази для відповідного забезпечення навчального процесу (манекени, засоби для зупинки кровотечі тощо).

Слід акцентувати на відмінностях у наданні домедичної допомоги на полі бою від аналогічної в цивільних умовах.

Істотного значення набуває рівень відповідної підготовки вчителів, які б могли якісно викладати предмет з урахуванням певних особливостей.   Відповідно до сучасних вимог щодо розвитку професійних компетенцій та для оволодіння базовими маніпуляціями і обов’язковими уміннями навчання надання домедичної допомоги вчителям бажано пройти відповідні курси.

Безпека під час проведення навчальних занять із предмета «Захист України» забезпечується їх чіткою організацією, суворим дотриманням заходів, що визначаються статутами, курсом стрільб, відповідними керівництвами та настановами.

Керівники закладів загальної середньої освіти зобов’язані вживати заходів щодо попередження загибелі та травмування учнів, встановлювати необхідні вимоги безпеки під час роботи з озброєнням та військовою технікою, під час здійснення маршу в район занять, проведення занять, стрільб, спеціальних занять і робіт, своєчасно доводити ці вимоги до учнів та добиватися їх суворого виконання.

Перед початком практичних занять керівник закладу загальної середньої освіти зобов’язаний особисто впевнитись, що для цього створені безпечні умови, учні засвоїли вимоги безпеки та мають достатні практичні навички щодо їх виконання.

Відповідальність за дотримання учнями вимог безпеки на заняттях несуть учителі предмета «Захист України».

# data[].attributes.headline
Тимчасові рекомендаціїщодо організації га протиепідемічних заходів у закладах освіти в період карантину в зв'язку поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)

# data[].attributes.subject
Тимчасові рекомендаціїщодо організації га протиепідемічних заходів у закладах освіти в період карантину в зв'язку поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)

# data[].attributes.body
З метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) у навчальному 2020-2020 році суб'єкти, що відповідальні за влаштування, утримання закладів позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (далі - заклади освіти), мають здійснювати свою діяльність з урахуванням цих тимчасових рекомендацій, спрямованих на запобігання ускладнення епідемічної ситуації внаслідок поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

1. Відповідальність за виконання Тимчасових рекомендацій покладається на засновника (власника) та керівника закладу освіти.

2. Керівник та медичний персонал закладу освіти, або відповідальна особа, яка пройшла відповідний інструктаж та призначена наказом керівника закладу, забезпечують:

щоденний контроль за виконанням Тимчасових рекомендацій;
проведення роз'яснювальної роботи з персоналом та здобувачами освіти щодо індивідуальних заходів профілактики та реагування на виявлення симптомів коронавірусної хвороби (COVID-19) серед персоналу або здобувачів освіти;
розробку алгоритмів дій на випадок надзвичайної ситуації, пов'язаною з реєстрацією випадків захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) серед здобувачів освіти та працівників закладу освіти;
недопущення до роботи персоналу, визначеного таким, який потребує самоізоляції відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров'я;
проведення інструктажу для працівників щодо запобігання поширенню коронавірусної інфекції (COVID-19), дотримання правил респіраторної гігієни та протиепідемічних заходів.
3. Допуск до роботи персоналу закладів освіти здійснюється за умови використання засобів індивідуального захисту (респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно) після проведення термометрії безконтактним термометром.

Працівники із ознаками гострого респіраторного захворювання або підвищеною температурою тіла понад 37.2 С не допускаються на робоче місце.

4. Усі працівники закладу забезпечуються засобами індивідуального захисту із розрахунку і захисна маска на 3 години роботи. Засоби індивідуального захисту мають бути в наявності із розрахунку на 5 робочих днів, у т.ч. на 1 робочу зміну - безпосередньо на робочому місці працівника.

Після кожного зняття засобів індивідуального захисту та перед одяганням чистих засобів індивідуального захисту, працівник повинен ретельно вимити руки з милом або обробити антисептичним засобом.

5. Керівник закладу освіти забезпечує:

організацію централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та поліетиленовими пакетами, з подальшою утилізацією згідно з укладеними угодами на вивіз твердих побутових відходів;
проведення навчання працівників щодо одягання, використання, зняття засобів індивідуального захисту, їх утилізації, контроль за виконанням цих вимог;
необхідні умови для дотриманням працівниками правил особистої гігієни (рукомийники, мило рідке, паперові рушники (або електросушарки для рук), антисептичні засоби для обробки рук тощо);
обмеження проведення масових заходів (нарад, зборів тощо) в закритих приміщеннях (окрім заходів необхідних для забезпечення функціонування закладів освіти - проведення педагогічних рад, засідань ректоратів, конкурсних комісій, конференцій трудового колективу тощо);
медичні пункти закладу необхідними засобами та обладнанням (безконтактними термометрами, дезінфекційними, в тому числі антисептичними засобами для обробки рук, засобами особистої гігієни та індивідуального захисту);
розміщення інформації (плакатів/банерів) про необхідність дотримання
респіраторної гігієни та етикету кашлю.
Вимоги щодо організації освітнього процесу

6. Керівник закладу освіти розробляє маршрути руху здобувачів освіти (задіюються всі можливі входи в приміщення закладу) та складає графік, за яким відбувається допуск здобувачів освіти до закладу. Графік допуску повинен формуватися таким чином, щоб запобігати утворенню скупчення учасників освітнього процесу. Забороняється допуск до закладу освіти батьків або супроводжуючих осіб, крім осіб, які супроводжують осіб з інвалідністю.

7. Педагогічний склад закладу освіти перед початком занять проводить опитування учасників освітнього процесу щодо їх самопочуття та наявності симптомів респіраторної хвороби.

В разі виявлення ознак гострої респіраторної хвороби, за відсутності батьків, здобувачі освіти тимчасово ізолюються в спеціально відведеному приміщенні закладу, інформуються батьки (інші законні представники) та приймається узгоджене рішення щодо направлення до закладу охорони здоров'я.

8. Вхід до приміщень закладу дозволяється при наявності захисної маски або респіратора. Захисні маски можуть не використовуватися під час проведення занять у навчальних приміщеннях. Під час пересування приміщеннями закладу освіти використання захисних масок є обов'язковим.

9. На вході до всіх приміщень закладу організовуються місця для обробки рук антисептичними засобами. Місця дня обробки рук позначаються яскравим вказівником про правила та необхідність дезінфекції рук (банер, наклейка, тощо).

10. Пересування здобувачів освіти між навчальними кабінетами, аудиторіями повинно бути мінімізованим, зокрема, шляхом проведення занять впродовж дня для одного і того ж класу (групи) в одній і тій самій аудиторії (кабінеті), застосування модульного підходу до організації вивчення дисциплін тощо).

11. У розкладі занять необхідно передбачити можливість визначення різного часу початку та закінчення занять (перерв) для різних класів та груп.

12. Необхідно забезпечити раціональне використання запасних виходів із закладу освіти, використання розмітки на підлозі, що полегшує організацію двостороннього руху коридорами, виокремлення зон переміщення для різних вікових категорій здобувачів освіти.

13. За можливості забезпечити проведення занять з окремих предметів на відкритому повітрі.

14. У санітарних кімнатах потрібно забезпечити наявність рідкого мила, антисептичних засобів для рук та паперових рушників (або електросушарок для рук). Використання багаторазових рушників заборонено.

15. Після проведення занять у кінці робочого дня необхідно провести очищення і дезінфекцію поверхонь (в тому числі дверних ручок, столів. місць для сидіння, перил, тощо).

16. Після кожного навчального заняття проводити провітрювання впродовж не менше 10 хвилин.

17. На території закладу необхідно розмістити контейнери/урни з кришкою для використаних масок з чіткою яскравою відміткою«ВИКОРИСТАНІ МАСКИ ТА РУКАВИЧКИ».

Вимоги до організації харчування

18. Керівник закладу освіти розробляє графік харчування здобувачів освіти. Організація мультипрофільного харчування за типом «шведського столу» та шляхом самообслуговування на період карантину не дозволяється.

19. При організації харчування необхідно забезпечити відстань між столами не менше 1,5 м та розміщення за столом не більше 4-х осіб.

20. Усі працівники харчоблоку забезпечуються засобами індивідуального захисту із розрахунку 1 захисна маска на 3 години роботи, одноразовими рукавичками, які необхідно змінювати після кожної дії (виробничого процесу на харчоблоці їдальні), не пов'язаних між собою. Засоби індивідуального захисту мають бути в наявності із розрахунку на 5 робочих днів, у т.ч. на 1 робочу зміну - безпосередньо на робочому місці працівника.

31. Після кожного зняття засобів індивідуального захисту (захисних масок одноразових рукавичок) перед одяганням чистих засобів індивідуального захисту, працівник повинен ретельно вимити руки з милом або обробити антисептичним засобом.

22. Керівник закладу організовує централізований збір використаних засобів індивідуального захисту, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та поліетиленовими пакетами, з подальшою утилізацією згідно з укладеними угодами на вивіз твердих побутових відходів.

23. Працівник їдальні, який видає страви або здійснює розрахунок, повинен бути забезпечений засобами індивідуального захисту: захисною маскою або респіратором, захисними окулярами або захисним щитком, одноразовими рукавичками.

24. При організації харчування необхідно забезпечити умови для дотриманням працівниками правил особистої гігієни (рукомийники, мило рідке, паперові рушники (або електросушарки для рук). антисептичні засоби для обробки рук, тощо.

25. З працівниками харчоблоку необхідно провести навчання щодо одягання, використання. зняття засобів індивідуального захисту, їх утилізації, забезпечити контроль за виконанням цих вимог.

Вимоги до транспорту, який перевозить дітей за працівників до закладу освіти

26. Організатор - перевізник. який здійснює перевезення дітей та працівників до закладу освіти забезпечує:

проведення дезінфекційних заходів у салоні транспортного засобу в кінці робочої зміні;
водіїв засобами індивідуального захисту (із розрахунку 1 захисна маска на 3 години роботи на 1 особу), антисептичний засіб для обробки рук;
проведення навчання з питань використання та утилізації засобів індивідуального захисту;
щоденний контроль за станом здоров'я водіїв та проведення температурного скринінгу до початку робочої зміни;
не допуск до роботи осіб з ознаками гострої респіраторної хвороби або підвищеною температурою тіла понад 37,2 С;
вхід до салону автотранспорту при наявності засобів індивідуального захисту (респіратора або захисної маски);
перевезення пасажирів здійснювати у межах кількості місць для сидіння.

# data[].attributes.headline
Проведення  Всеукраїнської військово-патріотичної спортивної гри «Сокіл»  

# data[].attributes.subject
Проведення  Всеукраїнської військово-патріотичної спортивної гри «Сокіл»  

# data[].attributes.body
УМОВИ
проведення Всеукраїнського заочного конкурсу звітів
про роботу роїв Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної
гри «Сокіл» («Джура») (молодша та середня вікові групи)

1. Загальні положення

1.1. Розвиток та впровадження Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» («Джура») (далі – Гра), розширення її мережі, долучення до Гри дітей молодшого та середнього віку вимагає нових форм комунікації учасників, інформування про здобутки, досягнення, впровадження інноваційних методів виховання, особливо в умовах реформування сучасної української освіти.
Молодь за своїми ціннісними орієнтаціями є найменш консервативною і найбільш чутливою до змін. Швидко засвоює нові технології, активна та дієва у соціальних мережах. Здобутки одних миттєво стають надбанням багатьох.

1.2. Всеукраїнський заочний конкурс звітів про роботу роїв Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної  гри «Сокіл» («Джура») (молодша та середня вікові групи)  (далі – Конкурс) проводиться з метою подальшого розвитку форм і методів виховної роботи в роях та закладах освіти, удосконалення методологічних підходів до змісту роботи роїв, реального розвитку соціальної згуртованості субʼєктів освітнього процесу, відпрацювання шляхів підвищення престижу суспільно-корисної праці дітей та молоді, формування їх лідерських якостей, обміну передовим педагогічним досвідом.

1.3. Основними завданнями Конкурсу є:
- пошук нових форм, методів і моделей організації виховної роботи з дітьми;
- вивчення соціально-педагогічних умов розвитку Гри в закладах освіти України;
- підтримка розвитку інноваційних форм і методів виховної діяльності з дітьми, спрямованої на формування в них активної життєвої позиції;
- поширення кращого педагогічного досвіду з організації виховного процесу з дітьми;
- підтримка молодих  талановитих педагогів, сприяння їх самореалізації та стимулювання подальшої творчої діяльності;
- створення інформаційного банку кращих моделей системи виховання дітей у Грі;
- узагальнення кращого досвіду функціонування роїв в освітніх закладах різних типів підпорядкування та форм власності;
- привернення уваги  органів місцевого самоврядування, органів управління освітою та молодіжною політикою, дитячо-юнацьких та молодіжних громадських організацій, педагогічних колективів до питань підтримки Гри та розвитку соціальної згуртованості субʼєктів освітнього процесу.

1.4. Загальне керівництво Конкурсом здійснює Головний штаб Гри.
Безпосереднє керівництво Конкурсом здійснює Український державний центр національно-патріотичного виховання, краєзнавства і туризму учнівської молоді Міністерства освіти і науки України  із залученням дитячо-юнацьких та молодіжних громадських організацій.

2. Учасники Конкурсу

2.1. До участі у Конкурсі допускаються звіти роїв молодшої та середньої вікової групи закладів загальної середньої, позашкільної освіти, клубів, дитячих обʼєднань та громадських організацій.

3. Порядок і термін проведення Конкурсу

3.1. Конкурс проводиться щорічно  і носить безстроковий характер.

3.2. Відбір звітів роїв на Конкурс проводиться поетапно протягом навчального року.
Підсумкові етапи проводяться:
1-й етап – регіональний (заочний) підсумковий  – травень.
2-й етап – Всеукраїнський (заочний) підсумковий  –  червень, починаючи з 2019 року.
3.3. Для проведення першого етапу Конкурсу місцевими органами управління освітою створюються відповідні оргкомітети та визначаються відповідальні організатори.
Організатори першого етапу Конкурсу:
- здійснюють координацію підготовки та проведення Конкурсу;
- визначають експертні комісії (журі);
- забезпечують висвітлення Конкурсу в регіональних засобах масової інформації;
- залучають до участі в організації та проведенні Конкурсу місцеві  (об’єднаних територіальних громад, районні, міські, обласні) установи та громадські організації.
Експертні комісії (журі) визначають претендентів для участі в другому етапі Конкурсу - шість кращих звітів роїв-переможців першого етапу (три звіти роїв молодшої вікової групи та три звіти роїв середньої вікової групи) від області та м. Києва, керуючись критеріями, викладеними в пункті 5 цих Умов.

3.4. Організатори першого етапу Конкурсу до 25 травня, починаючи з 2019 року, подають заявку (додаток 1) та матеріали відповідно до вимог пункту 4 цих Умов за адресою: 01135, м. Київ-135, а/с 190, Український державний центр національно-патріотичного виховання, краєзнавства і туризму учнівської молоді («Всеукраїнський заочний конкурс звітів про роботу роїв Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» («Джура»)(молодша та середня вікові групи)») та на Е-mail: cnpv_patriot@ukr.net

3.5. Організацію та проведення другого етапу Конкурсу здійснює оргкомітет, склад якого затверджується Українським державним центром національно-патріотичного виховання, краєзнавства і туризму учнівської молоді за погодженням із Головним штабом Гри.
До складу оргкомітету входять представники Головного штабу Гри, Українського державного центру національно-патріотичного виховання, краєзнавства і туризму учнівської молоді та громадських організацій, які виявлять бажання надати організаційну, фінансову чи іншу допомогу в проведенні Конкурсу.
Оргкомітет:
- визначає експертну комісію (журі);
- установлює порядок відбору претендентів на участь у школах джур козацьких;
- визначає терміни проведення етапу;
- здійснює координацію підготовки та проведення етапу;
-  забезпечує висвітлення Конкурсу у засобах масової інформації.

Експертна комісія (журі) здійснює оцінку конкурсних матеріалів відповідно до критеріїв, викладених у пункті 5 цих Умов.

4. Вимоги до матеріалів, що подаються на Конкурс

4.1. Усі матеріали подаються державною мовою.

4.2. Для участі у Конкурсі організаторам подають:
- заявку про участь у Конкурсі;
- звіт про роботу рою.

4.3. Звіт про роботу рою складається з наступних розділів:
- коротка довідка про рій, його девіз, ройова символіка та місце рою у структурі Гри в закладі освіти (курені або районі);
- паспорт рою (додаток 2);
- зміст, форми та напрями діяльності (суспільні проекти) рою протягом останнього року, якість та ефективність роботи;
- взаємодія рою з іншими роями, педагогічним та батьківським колективами, громадськими організаціями, владою.

4.4. Матеріали подаються у вигляді презентації, яка повинна бути виконана в програмі «Microsoft Offise Power Point»  з описом діяльності рою до 25 слайдів на диску CD-R/RW. Якщо презентація змонтована у вигляді відеоряду, то ролик повинен бути виконаний у стандартних форматах AVI, WMA, MP4.
Бажано, щоб презентація мала звуковий (музичний) супровід.
Час перегляду презентації  до 10 хвилин.

4.5. Подається також текстовий опис.
До опису додаються:
- титульна сторінка, на якій зазначається повна юридична назва та адреса закладу освіти, дитячого обʼєднання, громадської організації, гасло рою, автори та укладачі (прізвище, імʼя, по батькові, посада);
- зміст діяльності рою протягом останнього року, якість та ефективність роботи;
- перелік поданих матеріалів
Обсяг друкованих матеріалів не повинен перевищувати 25 сторінок друкованого тексту формату А4, набраного гарнітурою Times New Roman, розмір 14, без переносів, півтора інтервали, поля – по 20мм верхнє та нижнє, 30мм ліве, 15мм праве. Нумерація наскрізна. Матеріал зброшурований (скріплений стиплером).
Претенденти подають в оргкомітет й інші матеріали в додатках (до десяти сторінок): відгуки учнів, вихованців, слухачів, батьків, педагогів, органів управління освітою, наукових установ, громадських організацій тощо, копії відзнак та нагород (подяки, дипломи, грамоти тощо), методичні рекомендації щодо вдосконалення роботи в роях, програму занять «Дня козака» тощо, фотографії, відеоматеріали, а також інформацію про висвітлення роботи рою в соціальних мережах та попередні публікації у ЗМІ .
Матеріали, подані на Конкурс, не рецензуються і не повертаються.

# data[].attributes.headline
Про  результати участі у районних та обласних змаганнях упродовж 2020-2021 навчальному році.

# data[].attributes.subject
Про  результати участі у районних та обласних змаганнях упродовж 2020-2021 навчальному році.

# data[].attributes.body
На виконання Указу Президента України від 7 грудня 2019 року № 894 «Про невідкладні заходи щодо покращення здоров’я дітей» та відповідно до Національної стратегії розвитку освіти в Україні на період до 2021 року, схваленої Указом Президента України від 25 червня 2013 року № 344 та з метою усвідомлення учнями важливості здорового способу життя та гармонійного розвитку, високої працездатності, духовної рівноваги, збереження та поліпшення власного здоров’я (підвищення імунітету, уникнення різних захворювань, підтримання нормальної ваги тіла тощо) упродовж вересня – лютого 2019/2020 навчального року команди району приймали активну участь у першому (районному) етапі обласної Спартакіади. За підсумками змагань збірна команда Петрівського НВО та Новостародубської ЗШ І-ІІІ прийняла участь у обласних (зональних) змаганнях із волейболу серед хлопців, учнів закладів загальної середньої освіти на базі Олександрійського району (Куколівська ЗШ І-ІІІ ступенів). Баскетбольна команда дівчат Володимирівської ЗШ І-ІІ ступенів, філія Ганнівської ЗШ І-ІІІ ступенів прийняла участь у обласних (зональних) змаганнях із баскетболу серед дівчат, які вже чотири роки поспіль проходять базі нашого району (Петрівське НВО). Постійні перемоги на обласному рівні вже упродовж десятиліття здобуває гандбольна команда дівчат Луганської ЗШ І-ІІІ ступенів (тренер Кононенко В.М.). Так у листопаді 2019 року, в рамках обласної Спартакіади серед учнів закладів освіти області, команда посіла І місце. Також команда дівчат у листопаді 2019 року приймала участь у Всеукраїнському турнірі з гандболу серед дівчат «Зірочки Сходу» у м. Кам’янське, де посіла ІІ місце. У лютому 2020 року на Всеукраїнському турнірі пам’яті тренера Сергія Ольшевського команда посіла І місце.
У зв’язку із карантинними заходами відмінено всі районні та обласні спортивно-масові заходи передбачені упродовж березня – травня 2020 року.