# data[].attributes.body
Det første møte med elevene startet inne i klasserommet. Under dette møtet var rammene formelle og tradisjonelle i forhold til standardisert skolepraksis. Gruppene ble fordelt og vi inviterte elevene til å ta plass rundt bordet. Vi valgte å ta plass rundt bordet, hvorav bordet både er et praktisk verktøy å benytte, men kanskje også et virkeligmiddel til å skape trygghet for hver enkelt elev. Det utgjør da i et slikt perspektiv et "skjold" hvor eleven kan skjerme seg litt bak og ha noe å støtte seg på.

Målet med det første møte er å kartlegge grunnleggende informasjon om hver enkelt elev, samt en konkret presentasjon av opplegget på Blefjell.
Å skape relasjoner med elevene, bli kjent med dem og høre om deres forventinger og erfaringer med ski og friluftsliv, gjør at vi kan forberede og tilpasse turen etter deres evne.

Videre flyttet vi dagen til uteklasserommet hvor det å fyre opp bålet ble en aktivitet for å fortsette relasjonsarbeidet med elevene. Bålet har en naturlig evne til  invitere mennesker rundt og la hvert enkelt individ kjenne på den rolige atmosfæren og ikke minst de trygge rammene som skapes. Å benytte bålets naturlige trygghet til å skape et forum for refleksjon, diskusjon og ikke minst læring kan være med på at flere deltar aktivt, og senker terskelen for å akseptere invitasjonen til å bli med.
Å utføre denne praktiske aktiviteten sammen gjorde at stemningen ble mer uformell, og vi fikk mulighet til å bli bedre kjent med elevene i en mer avslappet setting. Når vi løser en praktisk oppgave, gjør dette får en fortere ett inntrykk av hvilken gruppe vi er sammen med, og et bilde av de ulike personlighetene innad i gruppen. Vi så også på kart over området vi skulle være i, vurderte veivalg og snakket om erfaringer og forventninger de -og vi hadde til dagen.

Selv om det første møtet med elevene ikke var så langt, kunne vi benytte den informasjonen vi hadde samlet til videre planlegging. Noen var gode på kart mens andre hadde mindre erfaring med dette. Noen hadde mye erfaring med ski, andre mindre. Dette var faktorer som påvirket hvordan vi utviklet turplanen og baserte oss videre på ved å utvikle en tur etter elevenes evner, og ikke minst muligheter for å skape gode opplevelser og erfaringer.

Videre diskuterte vi ulike læringsmomenter som kunne være med på å berike ferden inn i naturen. Å krydre ferden med ulike momenter og situasjonsbestemte læringsaktiviteter kunne være med på å gi elevene store opplevelser som de kan ta med seg videre. Blant annet diskuterte vi orientering og veivalg, trygg ferdsel, skismøring, bauting og vurderinger av is og vassdrag. I tillegg ønsket vi og ha noen andre tematikker som allemannsretten og dyrespor. I tråd med sosialkonstruktivistiske perspektiver ønsker vi å legge til rette for samarbeid, diskusjoner og ikke minst refleksjon og diskusjoner gjennom god kommunikasjon mellom gruppemedlemmene.

# data[].attributes.body
Som følger av at vi ønsket at elevene skulle ta ansvar for orientering og veivalg på selve tur-dagen, var det nyttig å gå gjennom kartet og de ulike karttegnene allerede i planleggingsfasen. På den måten hadde de bedre innsikt i området, og hadde muligheten til å forberede seg litt på forhånd.

# data[].attributes.body
Skitur - Da vi skulle starte turen på parkeringen hadde vi først en samling der vi så på kart, og diskuterte veivalg vi kunne ta for å komme oss til bestemmelsessted. Vi smurte ski og gjorde oss klar til å gå. Elevene fikk ansvar for orienteringen og startet ferden. Etter kort tid ble det klart at vi var på vei i feil retning - når dette skjedde valgte vi å la elevene selv finne ut av; at de hadde gått feil, at de måtte snu og hvor de måtte gå for å komme på riktig vei igjen. Dette skapte et godt læringsmoment i forhold til at elevene da ble mer "på" når det kom til orientering videre. Vi fikk også erfaring med "bauting" oppover lia - der var vi heldige i forhold til at vi var den første gruppen som gikk, vi fikk dermed "tråkka" selv.

# data[].attributes.body
For å involvere mest mulig læring på vei inn mot camp området valgte vi å legge ruta over isen. På den måten kunne vi problematisere veivalg på vann, og undersøke isen tykkelse. Før vi gikk ut på isen samlet vi gruppen og tok for oss farer, og vurderinger en gjør når man ferdes på is.
Elevene kom selv frem til at vi måtte gå utenom inn- og ut- os, da isen kunne være svakere i de områdene, samt at de fikk undersøkt isen ved hjelp av isskruer.

# data[].attributes.body
På turen tilbake til parkeringen hadde vi som mål å finne situasjoner med ulike læringsmomenter. Gjennom dagen hadde derimot dagsplanen forskjøvet seg og dette gikk dermed utover hjemreisen. Dette medførte dermed at tilbakeferden bar preg av noe hastverk, og et tydelig mål om å komme seg raskt tilbake til parkeringsplassen sto i fokus. At gruppa kunne ta egne veivalg var noe som dermed var uaktuelt, og at skisporene fra ferden til ble benyttet som lederlinjer.
Til tider ble det avstander mellom gruppemedlemmene, mye på grunn av varierende feste og generelle skiferdigheter for enkelte. At sola skinte, vinden var fraværende, og at vi var fire studenter til å holde kontrollen gjorde at dette i utgangspunktet var greit.
Samtidig er det viktig å beholde gruppestrukturen og ikke minst identiteten i gruppa. At vi som gruppe forflytter oss sammen, hjelper hverandre med uforutsette hendelser og samarbeider er gruppenormer som vi ønsker å bevare helt til ferden er over, og ikke begynner å basere oss på individualitet og egne ferdigheter individuelt.
Det ble derimot en samling før siste etappe ned mot parkeringen.

Et læringsmål som derimot ble tydelig var å kjøre på ski nedover. Her ble det mange fall, mye på grunn av langrennsskiene uten stålkant og mindre gode kjøreferdigheter.  Alle kom seg derimot ned til veien til slutt med et smil om munnen og kommer sannsynligvis til å huske det som en god opplevelse.

Samtidig var det et moment vi bet oss fast i med denne nedkjøringen. Da enkelte av gruppemedlemmene var kommet ned endte det med at de begynte å peke, le og ikke minst kommentere de resterende medelevene som fremdeles jobbet seg ned bakken. Kunne denne oppførselen og atferden være med å påvirke de resterende elevenes opplevelse av situasjonen? Kunne dette være med på å skape en påvirkningsfaktor og et press på å ikke feile? Eller rett og slett gjøre at de resterende elevene i skibakken kunne kjenne på et ubehag med hele situasjonen?
Vi kjenner riktig nok ikke relasjonene mellom elevene og at dette sannsynligvis er kun en form for humoratferd mellom elevene er høyest trolig. Samtidig er dette en interessant problematisering og ikke minst en situasjon med mange ulike og spennende perspektiv.

Videre ned til parkeringen gikk vi for oss selv og takket av for en hyggelig dag!

# data[].attributes.body
Sitte å ring å skrive lapper, snakke om temaer

Vi brukte en full økt i forkant av etterarbeidet på å planlegge hvordan vi ønsket å legge opp til et godt etterarbeid, der elevene fikk noen form for vurdering for læring.

Først og fremst var vi enige om at vi ikke ønsket å gi direkte tilbakemeldinger til hver enkel elev, fordi det ville ført til et veldig formelt "møte", hvor hver elev hadde fått gode og konstruktive tilbakemeldinger. For noen kan det kanskje fungere godt, men i en gruppe der vi ikke kjenner alle elvene særlig godt kunne vi kommet til å fornærmere eller såre enkelt individer. Vi valgte derfor en vurderingsform hvor hver elev anonymt skrev 1 god ting og 1 konstruktiv ting om dagen de vi hadde ute, hvor vi så hadde en felles diskusjon rundt hvert tema som var blitt skrevet opp. Tanken bak dette var også at hver elev ville få et større læringsutbytte gjennom samtale om hvert tema, samt at de kunne lære mer av hverandre.

Videre brukte vi tid på å vurdere møteplassen med elevene. Rammene vi hadde var et innendørs grupperom, hvor vi kunne være for oss selv. Vi var fort enige om ta vekk pulter, stoler og andre vanlige klasseroms innredning. Istedet valgte vi å sette oss i ring på gulvet, igjen for å prøve å gjøre møtet mindre formelt, og invitere til felles samtale i et trygt og uformelt møterom.

# data[].attributes.body
Før elevene kom brukte vi tid på å skrive ned de temaene vi mente var viktige å få med i evalueringen. På den måten kunne vi være sikre på å få tatt opp de viktigste situasjonene, mens elevene fremdeles hadde et eierskap til prosessen.

# data[].attributes.body
" Liker egentlig ikke langrenn, men ble gøy"
- Tilbakemeldinger som dette kan vell sies å være noe av det beste en kan få. Uten at vi kanskje var klar over hva vi gjorde, hadde det en positiv effekt hos en av elevene. Å skape positive opplevelser for elevene er viktig for at elevene skal danne seg gode holdninger til det å benytte seg av, og bruke naturen som en arena senere.

# data[].attributes.body
Tid og tidsbruk er ofte et tema når en planlegger -og gjennomfører en tur. Rammene for tid var på denne turen 5 timer. Både vi og elevene mente nok at dette ikke var tilstrekkelig med tid. Hvor mye tid vi bruker på hvert enkelt læringsmoment, og hva som blir viktig å prioritere på "den korte tide" er noe vi har reflektert mye over i etterkant av dagen. Hva er det vi vill at elevene skal sitte igjen med etter en slik dag? Kunnskap eller opplevelser? Ja takk begge deler.

# data[].attributes.body
Hvordan fungerte gruppen gjennom dagen, og hvordan var samarbeidet oss studenter imellom gjennom prosessen?

Vi fikk tilbakemeldinger på, og opplevde at gruppen fungerte godt sammen. Vi var fra starten av tydelig på at vi skulle gå samlet som en gruppe - vi samarbeidet om orientering og rullerte på hvem som tråkket vei. Alle fikk rom til å komme med sin mening, og de var gode  til å lytte til hverandre.

Samarbeidet "oss" studenter imellom fungerte godt. Vi var ganske klare på hva vi ville få ut av dagen, rammene tatt i betraktning. Gjennom hele prosessen kommuniserte vi godt. Det at vi på et tidligere tidspunkt i faget hadde samarbeidet om et opplegg med elever tror jeg var en fordel i og med at vi var mer trygge på hverandre, og på vår egen rolle i gruppen. Vi var flinke til å høre på hverandres forslag, gi hverandre plass og snakke sammen om det vi skulle gjøre. At elle var aktiv og deltakende i alle ledd i prosessen gjorde at vi som gruppe hadde kontroll på hva som skulle skje, og hvorfor. Gode forberedelser, både i forkant av det første møtet med elevene, på selve turen -og i forkant av evalueringen gjør gjennomføringen bedre, for oss og for elevene.