# data[].attributes.body
Valgeks valguseks nimetatakse Päikeselt tulevat valgust ehk päikesevalgust, mis sisaldab kõikvõimalikke värvilisi valgusi.

# data[].attributes.body
Selgub nimelt, et ühelt poolt saab loodust kirjeldada ainena (osakestega), mida võib põhimõtteliselt "näha ja katsuda". Teisalt saab neidsamu nähtuseid kirjeldada ka väljadega, mida pole näha, kuid mis vahendavad osakeste vahel mõjuvaid jõude. Sellist omaduste kahesust nimetatakse dualismiks

# data[].attributes.body
Valgus on üks elektromagnetlainete liik.
Elektromagnetlaine moodustavad E-vektor ja B-vektor risti ning nad võnguvad samas faasis.
Valguslained eristuvad teistest elektromagnetlainete liikidest selle poolest, et nad tekitavad inimesel valgusaistingu. Selliste lainete sagedus jääb vahemikku 3,95·10¹⁴... 7,9·10¹⁴ Hz.

# data[].attributes.body
Suurust, mis on võrdeline E ² kesk-ga, nimetatakse valguslaine tugevuseks ehk valguse intensiivsuseks:

kus k on võrdetegur.
Valguse korral muutub ainult E-vektori väärtus. Järelikult pole valguslaines ka mingeid laineharjasid ega -nõgusid. On ainult E-vektori maksimaalsed ja minimaalsed väärtused.
Valguse kiirus on erinevates keskkondades erinev. Kehtib seaduspärasus, et mida suurem on keskkonna tihedus, seda väiksem on seal valguse kiirus.

# data[].attributes.headline
Valguslaine E-vektori ruudu muutumine ajas.

# data[].attributes.subject
Valguslaine E-vektori ruudu muutumine ajas.

# data[].attributes.attachment_link.description
Katse selgitus Valguse levimiseks nimetatakse valgusenergia kandumist ruumi ning valgus levib alati sirgjooneliselt. Selles katses on visuaalselt näha, justkui valguse levimine toimub ka kõverjooneliselt, peegeldudes veejoaga kaasa, kuid tegelikult ei ole see nii. Eksperimendis võib eristada kolme keskkonda: vesi (veejuga), teda ümbritsev õhk ja plastikpudel.