# data[].attributes.body
BORGES, Federico (2007). "L'estudiant d'entorns virtuals. Una primera aproximació". A: Digithum [dossier en línia]. Núm. 9. UOC. ISSN 1575-2275.

Pérez-Mateo,M. Guitert,M. Aprendre i ensenyar en línia. FUOC, 2011

Sáiz, F. B. (2007). El estudiante de entornos virtuales. Una primera aproximación.

Telefónica, F. (2015). Los MOOC en la educación del futuro: la digitalización de la formación. Grupo Planeta Spain.

Zapata-Ros, M. (2015). MOOCs, una visión crítica y una alternativa complementaria: La individualización del aprendizaje y de la ayuda pedagógica. Campus virtuales, 2(1), 20-38.

# data[].attributes.body
"...es el descubrimiento de que el profesor no es «el experto en el estrado», sino «el guía que acompaña», cuya misión es ayudar al estudiante en el aprendizaje que realiza, y que nadie puede llevar a cabo sino él o ella, y es también fomentar la interacción y la colaboración entre los estudiantes..."

# data[].attributes.body
Aprèn en 5 minuts

# data[].attributes.body
El joc com a forma d'aprenentatge

# data[].attributes.body
Aprenentatge a través del móbil

# data[].attributes.body
Observatori MOOC: http://blogmooc.iei.ua.es/
Coursera:
https://www.coursera.org

# data[].attributes.body
A finals del s.XX i principis del s. XXI, sorgeixen noves teories (teoria connectivista de Siemens) que sumades a les teories anteriors (constructivisme, cognitivisme) donen lloc a noves formes d’aprenentatge que donen resposta a una societat caracteritzada per l’ús de les TIC,  la caducitat i la massificació d’informació de la que disposen els estudiants.

En la majoria de casos, i aquí m’incloc jo també, les primeres remeses d’estudiants en línia provenim d’un desenvolupament formatiu en el que el professor era qui marcava el ritme, i tenia el control de la classe i del procés formatiu. Aquest fet provocava que, en moltes ocasions, quan començaves una formació online esperaves que fos el professor qui t’expliques el contingut, marques el ritme i els aprenentatges (igual que feia en la formació presencial), fins que t’adonaves que eres tu qui havia de buscar-te la informació, participar en els debats, i en definitiva generar-te el coneixement.

Actualment, el perfil d’estudiants està canviant, i per tant també ho ha de fer el mètode utilitzat, ja que molts d’aquest alumnes ja hauran nascut a l’era digital i per tant les seves competències i les seves expectatives seran molt diferents.

Varis autors apunten les següents líneas com a tendències educatives:

Aprenentatge mitjançant l’exploració.

Aprenentatge mitjançant el joc, gamificació.

Aprenentatge autoregulat.

Aprenentatge personalitzat.

Microlearning o microaprenentatge.

Col·laboració peer-to-peer (igual a igual)

# data[].attributes.body
Combina l'aprenentatge presencial, desenvolupat a l'aula, amb l'aprenetatge virtual, desenvolupat a través d'una plataforma LMS.

# data[].attributes.body
L' e-learning es una forma d'educació a distància que es desenvolupa de forma totalment virtual a través d'una plataforma LMS. Les principals diferencies que trobem amb l'educació en obert són:

Estructura i funcionalitats molt planificades i pensades per la interacció directa amb el professor.

Entorn tancat amb accés mitjançant el pagament d'una matrícula i altres requisits d'accés.

Grup limitat.

Recolzament majoritari del professor.

Comunicació a través dels fòrums de debat.

Orientat a l'avaluació i l'acreditació.

S'ofereix en períodes lectius concrets amb data d'inici i fi molt acotats.

# data[].attributes.body
Es caracteritza per l’autonomia, places il·limitades, a distancia, obert a tothom i gratuït. Es diferencia de l'educació en línia principalment per:

Recolzament de la comunitat i de l'equip docent.

Diversitat d'eines de comunicació, inclouen l'ús de les xarxes socials.

Èmfasis en el procés d'aprenentatge més que en el procés d'avaluació i acreditació.

Es realitzen sessions de forma periòdica i continuada.

# data[].attributes.body
Es realitza des d'un ordinador, móbil, o tablet a través de la xarxa. Es pot dur a terme des de qualsevol lloc, de forma flexible i al ritme de cada alumne.

# data[].attributes.body
Educació en línea: El paper del docent és molt més intensa, ofereix feedback immediat, dóna resposta als dubtes plantejats i dirigeix les activitats d’avaluació
Educació en obert: El docent és un facilitador, ha de cridar l’atenció sobre el que és realment important, ha de seleccionar els continguts més rellevants segons el perfil dels alumnes, i ha d’actuar com a supervisor amb la finalitat de que amb les activitats plantejades s’aconsegueixin els objectius fixats.

# data[].attributes.body
Segons Saiz (2007) perquè una experiència educativa en línia tingui èxit els estudiants han de caracteritzar-se per:

Pensament obert, creuen que l’aprenentatge pot tenir lloc en qualsevol entorn.

Parteixen de la idea que aprendre online no és fàcil.

Saben relacionar la seva vida quotidiana amb el que aprenen i al contrari.

Són conscients que l’aprenentatge online pot generar ambigüitat i incertesa.

Capaços d’organitzar-se el temps de forma adequada.

Construeixen el seu coneixement a partir del material d’estudi i la interacció entre companys i professor.

Motivació i autodisciplina.

Alta capacitat per utilitzar el Canals d’ajuda i preguntar al tutor en cas de dubte.

Principis basats en la col·laboració.

Actitud proactiva i autònoma.