# data[].attributes.body
praktiseres som regel af lægfolk, der ved hjælp af gode gerninger og ritualer arbejder på at forbedre deres position i samsara og opnå en bedre genfødsel gennem opsparede fortjenester og god karma. 

# data[].attributes.body
- Traditionelle munke: ingen sex, intet kærlighedsliv, lidenskab er begær og skal undertrykkes.
- I tantrisk buddhisme kan lidenskab ses som midler til og udtryk for alle menneskers iboende buddha-natur. Lidenskab er etisk korrekt handling og en vej til erkendelsen.

# data[].attributes.body
- I zenbuddhismen leger man med at chokere og dramatisere ideer og handlinger for at få rusket op i forståelsen af Buddha-vejen.
-

# data[].attributes.body
- nyt mahayana ideal
- har visdom til selv at dømme egen handling ud fra oplyst tilstand, de må altså gerne dræbe hvis det er for at frelse andre, selvom han selv dør.

# data[].attributes.body
-for Forståelse af relation mellem mahayana etik, frelse og rituelle praksis må man kende begrebet "hensigtsfulde midler", Upaya.
- Buddha sagde: alt der fører mod frelse er godt, alt der fører mod lidelse er dårligt og ondt. Han udtrykker elastisk etik der først giver mening når det sættes ind i et frelsemæssigt sigte(frelsevejen Marga -> vejen videre)

# data[].attributes.body
- Denne form for karmatanke burde være fri for retsvæsen, guders indgriben, og rituelle foranstaltninger: derfor kalder buddhister deres etik for humanisme(Det er mennesket selv der skal forstå, agere og realisere sig selv i samklang med andre mennesker, og ikke med guder)

# data[].attributes.body
Theravada: munke må ikke spise kød, da det ses som uetisk, og sandsynligheden for at spise et afdødt familiemedlem der nu er i ny skikkelse er der.

# data[].attributes.body
- ikke det samme som skæbnetro
(sindelagsetik)ifølge theravada: ikke handlingen i sig selv er god eller ond, men den betale tilstand og den intenderede mening med handlingen.

# data[].attributes.body
- Betyder handling, men også handlingens frugter og konsekvenser.
- Defineres i indisk religionshistorie som marven i både etik og frelselære.
- Det er den opsamlede karma en person har gennem livet der bestemmer om man er på rette vej mod fuldendelsen og om man er konge, gud eller hund.
- I forskellige udgaver opererer buddhismen med en Dødsgud(Yama), der står i dødsriget og opvejer frugten af ens gerninger.
- dårlig karma fører til alskens ulykkelige og dramatiske konsekvenser som: at blive hængt, slagtet, ristet over ild, kogt i kogende vand, få revet sine tarme ud, spiddet af skarpe pæle, få maven sprættet op eller få øjenene stukket ud.

# data[].attributes.body
- har i modsætning til kristendom ingen skabergud de skal stå til regnskab for.
- har heller ikke begrebet arvesynd på samme måde som kristendommen.

# data[].attributes.body
- nært knyttet til begrebet karma.(summen af tidligere handlinger der bestemmer hvor det enkelte mennesker befinder sig og hvor det skal hen)
- 5 forskrifter: etiske normer
1: Afholde sig fra at tage noget levende væsens liv.
2: Afhold sig fra at tage, hvad der ikke gives.
3: Afholde sig fra utugt(for munke gælder det al seksuel omgang)
4: Afholde sig fra falsk tale
5: Afholde sig fra at indtage destillerede og gærede drikke der forårsager beruselse og hensynsløshed.

# data[].attributes.body
- Skyldes ikke én mand alene, men skal forstås i sammenhæng med de opbrud der skete i det indiske samfund.
- Tidlig indisk religion: Præsterne(kaldet Brahminerne) havde stået for offerritualer som skulle gøre det muligt at få et forhold til guderne.
- Fastslog Brahminernes position øver i det religiøse og sociale hieraki. Kendes som kastesystemet.

# data[].attributes.headline
”Den historiske Buddha” Siddharta Gautama

# data[].attributes.subject
”Den historiske Buddha” Siddharta Gautama

# data[].attributes.body
- Mytisk stof, tvivl om hvornår han levede.
- Dateringer om hans liv svinger, men antages at være omkring 480-400 f.v.t.
- Mand fra højere sociale lag i det nordindiske samfund.
- Ifølge den buddhistiske tradition en prins i byen Lumbini i området Kapilavastu på grænsen mellem nuværende Indien og Nepal.
- Stiftede munkevæsen der i de første par hundrede år stod garant for at buddhismen kunne konsolidere sig og udvikle sig som selvstændig religion

# data[].attributes.body
Buddha betyder "den oplyste" og var et tilnavn til Siddharta Gautama, også kaldet "Shakyamuni", som betyder ”Vismanden fra Shakyaslægten”.

# data[].attributes.body
- Indiske konge Ashoka(3. årh. f.v.t.) tilsluttede sig buddhismen. Nu fik buddhismen statsstøtte og mulighed for at sprede sig ud i verden.
- Buddhisme blev derfor en slags statsreligion i Ashokas imperium. Nye klostre bygges.
- Første par hundrede år efter Gautamas død: Buddhistiske forestillinger og regler for munke og klostre leveret mundtligt. Først på et koncil i det 1. årh. f.v.t. blev der nedskrevet skrifter.
- Omkring vores tidsalder: Brud mellem to store retninger Theravada(”De Ældstes Lære”) og den nye retning Mahayana(”Det Store Fartøj”).
- tilhængere af Mahayana retningen brugte nedsættende betegnelser om Theravada.
- Mahayanas mener at theravada misfortolkede buddhas lære. De mente Theravada handlede om at en gruppe selviske munke arbejde på egen oplysning og udfrielse. Mahayanas mente at den ægte buddhistiske medfølelse skulle vises ved uselvisk arbejde på alle væseners frelse.

# data[].attributes.body
På Siddharta Gautamas tid var der opbrud i bysamfundene. Der kom en ny gruppe af omvandrende asketer, som udfordrede brahminernes position og formulerede nye religiøse tanker og ny religiøs praksis.
Disse asketer blev de nye religiøse specialister, kaldet guruer.
Nye religiøse tekster, Upanishaderne, blev skrevet. Her lærte man om, hvordan sjælen, atman, er bundet til kroppen og bliver genfødt i en uendelig række af genfødsler, kaldet Samsara.
Karma bestemmer, hvilken form man bliver genfødt til. Karma skal forstås som en slags ”naturlov” af årsag og virkning, eller en ”handlingskonto”, hvor alle ens tanker og handlinger bliver indsat. Så længe man producerer karma, bliver man reinkarneret og er derved bundet til samsara, den endeløse cyklus af genfødsler.

# data[].attributes.body
Ved at følge sin guru og praktisere meditation og særlige åndedrætsteknikker opnår man oplysning og udfries af samsara ved at forene sin atman med den guddommelige kraft bag hele universet, brahman. Denne udfrielse fra samsarakaldes nirvana, der egentlig betyder ”udslukkelse”.
Siddharta Gautama tog som andre religiøse reformatorer i den tid udgangspunkt i de religiøse forestillinger. Men Siddharta endte med at radikalisere dem, og han blev stifter af en ny religion. Han vendte sig mod kastesystemet og benægtede at mennesket havde et permanent ”jeg” eller en sjæl (atman), der fulgte med genfødsel efter genfødsel. Han talte i stedet om an-atman, et ”ikke-jeg”, der ikke har nogen fast kerne, men er foranderligt og hele tiden skifter ud fra de handlinger og tanker, der påvirker os. Derfor er det heller ikke ens ”jeg”, der bliver genfødt, men al den karma af tanker og handlinger, man har samlet sammen gennem livet.

# data[].attributes.body
- fokuserer endnu mere på at forbedre livet i samsara.
- forsøger ved hjælp af ritualer at afværge sygdomme, beskytte mod dæmoner, få høsten sikkert i hus osv.

# data[].attributes.body
Et koncil er et møde, hvor de mest magtfulde repræsentanter for religionen fastsætter, hvad der skal være religionens dogmer, ritualer og hellige skrifter.

# data[].attributes.body
-praktiseres som regel af lægfolk, der ved hjælp af gode gerninger og ritualer arbejder på at forbedre deres position i samsara og opnå en bedre genfødsel gennem opsparede fortjenester og god karma.

# data[].attributes.body
- praktiseres som regel af religiøse specialister som munke – eller af konvertitbuddhister i Vesten.
-fokuserer på ved hjælp af meditation at slippe ud af samsaras kredsløb af død og genfødsel for at opnå nirvana.
- De færreste meditere dog
-  Munken, der praktiserer nirvanisk buddhisme, må ikke eje noget, der kan give ham tilknytning og begær

# data[].attributes.body
En asket er en person, der praktiserer askese, dvs. lever i selvvalgt fattigdom og afholder sig fra ting, der giver kropslig nydelse, som fx god mad, alkohol, sex og lign. Ved at afholde sig fra disse ting vil asketen i stedet øge sin selvkontrol og fokusere på at opnå åndelig og religiøs udvikling.