# data[].attributes.body
Pau de petit:

# data[].attributes.body
El violoncel i les seves parts:

# data[].attributes.body
Pau Casals tocant el seu instrument: el violoncel.
En Pau va ser el pare del violoncel modern.

# data[].attributes.body
Ell va tindre molts pensaments sobre la vida, i sobre el que el rodejava. Com per exemple:

-Es preguntava si aquest món era just.
-Quan una cosa està malament, hem de respondre perquè tenim la facultat de distingir el bo i el mal (com a humans que som)

# data[].attributes.body
Mapa del Vendrell, la ciutat on Pau va crèixer.

# data[].attributes.body
La casa del Pau Casals, el lloc on ell va viure.

Al 1893 és va mudar a Barcelona, amb 17 anys. Allà va conèixer a 2 compositor (els dos anteriors).

# data[].attributes.body
Una de les persones que Pau va conèixer. Enric va ser un compositor i pianista, nascut a Lleida.

# data[].attributes.body
Un altre músic que també va conéixer. Isaac va ser un compositor i intèrpret de piano.

# data[].attributes.body
Pilar va ser la mare de Pau Casals, ella era de Puerto Rico. (1888 - 1931)

# data[].attributes.body
Mapa de Puerto Rico, el origen de la mare del Pau Casals.

# data[].attributes.body
La casa de Pilar, ara és un museu, situat a Puerto Rico (Mayagüez).

# data[].attributes.body
Gràcies al comte Morphy (que tenia molta influència en aquella època) i la seva recomanació va ser criat a Madrid durant 3 anys, sent admès a la Cort Reial per estudiar-hi i criar-se allà.
Mentre residia a Madrid, va tenir el seu primer encontre amb en Bach. El va cautivar.

# data[].attributes.body
Un músic barroc del segle XVIII.
Una suite francesa de Bach (nº5).

# data[].attributes.headline
Pau Casals interpretant les suites de Bach.

# data[].attributes.subject
Pau Casals interpretant les suites de Bach.

# data[].attributes.body
Conservatori de Brusel·les. No es va quedar, ja que el profesor d'allà no li va pendre en serio i se'n va anar per la seva intenció d'humil·liar-lo.

# data[].attributes.body
(1878 - 1959), va ser una soprano estatunidenca.
Quan es casen, s'estableixen a Nova York.

# data[].attributes.body
Pau va caure malalt per la pobresa que patia, i la seva mare (que'l va anar a visitar a París) va trobar com a solució vendre (donar) el seu cabell i així obtindre diners per pagar els medicaments necessaris.
Després, va trobar treball als Champs Elysees, en un Music Hall.
Un any després (96) van tornar a Barcelona.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El siglo XX llegó a París con la Exposición Universal de 1900, fecha en que fue erigido uno de sus mayores iconos, la Torre Eiffel. Poco después llegarían el tendido eléctrico y la iluminación de las calles y los inicios del Metro, en lo que se puede considerar como una de las épocas doradas de la capital francesa. El principio de siglo también vino acompañado de la celebración de los Juegos Olímpicos en dos ocasiones, en el 1900 yen 1924, aunque no todo fueron buenas noticias, ya que un desbordamiento del Sena en 1910 provocó unas terribles inundaciones, las peores hasta la fecha.

Durante los años de la Primera Guerra Mundial, París resultó bombardeada pero los daños no fueron tan graves como en otros casos, y durante los años posteriores al fin de la guerra la ciudad experimentó un periodo de esplendor artístico, así como tiempos convulsos en cuanto a las políticas laborales. En el año1919, las comunicaciones entre París y Londres se consolidan aun más, gracias a inauguración de la primera línea comercial entre ambas ciudades.

Durante la Segunda Guerra Mundial, a partir de 1940, la ciudad fue tomada por las tropas alemanas y la población judía fue la que se llevó la peor parte. La ciudad se salvó de ser destruida cuando el General Dietrich von Choltitz decidió entregarse en lugar de destruir París, como le había ordenado el propio Hitler. Como consecuencia de la ocupación y la guerra, París experimentó una importante caída demográfica y gran parte de su población abandonó la ciudad para instalarse en las afueras.

En Mayo de 1968 se produce la revuelta de los estudiantes y los obreros (la mayor de las huelgas generales de Francia) en contra del poder establecido, lo que provocó la renuncia de Charles de Gaulle, y más tarde condujo a que la ciudad consiguiese la autonomía como municipio. En los últimos años del siglo llegaron los grandes museos e instituciones culturales como el Museo de Orsay, el Arco de la Defensa, la Biblioteca Nacional de Francia o la Ópera-Bastilla.

# data[].attributes.attachment_link.description
El siglo XX llegó a París con la Exposición Universal de 1900, fecha en que fue erigido uno de sus mayores iconos, la Torre Eiffel. Poco después llegarían el tendido eléctrico y la iluminación de las calles y los inicios del Metro, en lo que se puede considerar como una de las épocas doradas de la capital francesa.

# data[].attributes.body
Al tornar a Barcelona, el van contractar per ser professor de l'Escola Municipal de Música de Barcelona i mesos més tard, contractat per ser professor al Conservatori del Liceu (subtituïnt al Josep Garcia, que llavors es va jubilar).
Va ser acceptat com a violoncel·lista a la Gran Orquestra del Teatre del Liceu.
Fa les paus amb Morphy i finalment estalla la seva popularitat fent que actués en llocs com Portugal, França, etc.
Finalment, es casa amb una soprano nord-americana, Susan S. Metcalfe.

# data[].attributes.body
Pau Casals al 1897, ja a Barcelona, va formar part d'un quartet de corda anomenat Crickboom, juntament amb Enric Granados i Mathieu Crickboom.

# data[].attributes.body
Va ser la segona dona de Pau Casals.

# data[].attributes.body
Va ser una guerra molt sagnant i salvatge.

# data[].attributes.body
Al 1933, Pau rebutja tocar a Alemanya mentre no es restableixi la llibertat.
Pau es va negar a tornar a tocar a Catalunya, com a símbol de protesta, per molt que l'invitessin a diferents llocs a tocar, ell no ho va fer. (1938)

# data[].attributes.body
El seu últim concert va ser a Barcelona l'any 1938 davant del govern d'Espanya i es va negar a tocar a França, Itàlia,  Rússia.

Més endevant després de tants anys sense tocar, van convènçer a Casals per tocar a l'església de França. També va tocar a la casa blanca davant del president.

# data[].attributes.body
Va ser fundada al 1926 per Pau Casals.
Tenia l'objectiu d'apropar la música tant per a la classe alta com als que no tenien els prous diners.
Va existir fins al 1939 a causa de la Guerra civil espanyola.

# data[].attributes.body
L'Orquestra Pau Casals va ser una orquestra simfònica fundada i dirigida per Pau Casals, que va funcionar a Barcelona entre 1920 i 1937. Va ser una de les millors orquestres del moment.

# data[].attributes.body
Quan les tropes de Franco van ocupar Barcelona es va veure obligat a exiliar-se i se'n va anar amb Francesca Capdevila. Per això, l'any 1940 va haver de marxar de la ciutat. També, entre el 1938 i el 1940 Casals va donar més de 140.000 francs als catalans exiliats.

# data[].attributes.body
Al 1971 va tornar a tocar en la seu de la ONU i li van donar la medala de la pau amb 95 anys.
Va improvitzar un petit discurs anomenant Catalunya.

# data[].attributes.attachment_link.title
Entrega de la Medalla de la Pau de l'ONU a Pau Casals

# data[].attributes.attachment_link.description
En reconeixement a l'actitud de Pau Casals en defensa de la pau, els Drets humans i la identitat dels pobles, el 1971 el secretari general de les Nacions Unides, U thant, li va lliurar la Medalla de la Pau.

# data[].attributes.body
Pau Casals va viure a San Juan, Puerto Rico durant els seus últims anys de vida.