# data[].attributes.body
Al mediterrani hi havien 2 potències expansives: Roma i Cartago. Com a conseqüència,  van sorgir una sèrie de conflictes bèl·lics:

➤ Primera Guerra púnica (264-241 a. de C.): L'enfrontament va succeir principalment a Sicília. Es va acabar amb la derrota cartaginesa i la conquesta romana de Sicília, Còrsega i Sardenya.

Com Roma seguia estenent-se, es va donar:

➤ Segona Guerra Púnica (218-201 a. de C.):  Els romans van desembarcar a Empúries (218 a. de C .).

➥ L'ocupació del litoral mediterrani (218-170 a. de C.):
Els romans, quasi sense resistència cartaginesa, van ocupar el litoral mediterrani i les valls de l'Ebre i del Guadalquivir.

➥ La conquesta de la Meseta (170-29 a. de C.) Conquesta difícil. Enfrontaments destacats: Viriat i Numancia.

Roma travessa guerres civíls, dos
generals victoriosos es disputen el poder de la República: Pompei i Cèsar.

➤ Tercera Guerra púnica (149-146 a. C.)

➥ Expulsió dels cartaginesos (149-146 a. de C. ) Cartago erradicada, queda destrossada en l'àmbit militar i econòmic.

➥La pacificació de la franja cantàbrica (29-19 a. de C.)
En aquests deu anys es desenvolupen les guerres càntabres, l'emperador August les dirigeix.

# data[].attributes.body
(Comença el 218 a. de C)
➤ El procés fa referència a el procés d’aculturació que van experimentar les diverses regions conquerides per Roma, pel qual aquests territoris van incorporar les maneres d'organització politicosocials, els costums i les formes culturals emanades de Roma o adoptades per ella.
S'inicia amb el desembarcament de les legions d'Escipió a Empúries, per enfrontar-se als cartaginesos.

➥Primera fase (218-154 a. C.): conquesta militar d'Hispania.

➥Segona fase (154-133 a. de C): Encara hi havia gran part de la península sense conquerir. Es va procedir a una assimilació cultural del territori.

• Com a conseqüència apareixerà l'aspiració a obtenir
la ciutadania romana, que els indígenes obtenien a través de la seva fidelitat o amb diners.
• Degut a la política colonitzadora, arriben soldats i comerciants.
• L'economia era colonial i esclavista
• La base de la producció seguia sent la triada mediterrània (cereals, vinya i olivera).
• Formes de propietat: terres públiques, privades i tribals

➤ Roma va dividir Hispania  en dues províncies: Citerior al nord i Ulterior al sud, (el límit entre ambdues era una línia que partia de Cartagena)

(14 a. de C.)
➤  August va dividir l'Imperi en dos tipus de províncies: les ja conquerides (no requerien la presència permanent de legions i que eren dirigides pel senat), i les encara no pacificades (dirigides per l'emperador).

➤ Reconstrucció de Tarraco al segle I a.C. (fundada al segle III a.C.)

➤ Reconstrucció de Barcino al segle II d.C. (fundació I a.C.)

# data[].attributes.attachment_caption
Conseqüències de la crisi econòmica romana

# data[].attributes.headline
La crisi del segle III i la descomposició del món romà

# data[].attributes.subject
La crisi del segle III i la descomposició del món romà

# data[].attributes.body
➤ Roma passa per una crisi que acabarà amb ella (s. III)

➥ Causes internes:
• L'economia romana fins al s. II d. de C. era esclavista, per la qual cosa depenia de les conquestes i campanyes contra els enemics.
• La falta de metalls preciosos origina la devaluació de la moneda, pujant els preus de forma espectacular

➥ Causes externes:
•Els romans han d'enfrontar-se als pobles bàrbars que estan a l'altre costat de les seves fronteres i pressionen sobre aquestes i no troben resistència.

➥Conseqüències:
• Canvi de manera de producció davant l'escassetat d'esclaus.
• La ruralització
• Decadència moral, cultural i artística

# data[].attributes.body
➤ La cristianització és el procés pel qual el món romà abandona la religió tradicional i abraça la religió de Crist.
• Suposa un desafiament a l'autoritat imperial, atacava als altres cultes i a més negava el caràcter diví de l'emperador.
• Desencadena una sèrie de persecucions entre les quals destaquen les de Deci i Dioclecià.

(313 d. de C)
➥ L'emperador Constantí declara la lliberteu de cultes a
l'Imperi Romà per l'Edicte de Milà, s'acaben les persecucuions.

(380 d. de C)
➥ L'emperador Teodosi en l'Edicte de Tessalònica converteix al cristianisme en la religió
oficial de l'Estat.

# data[].attributes.headline
La presència dels visigots a la península

# data[].attributes.subject
La presència dels visigots a la península

# data[].attributes.body
(Principis s. V )
➤ Entren a la Península una sèrie de pobles germànics contra els quals res pot fer Roma. Els visigots van formar un regne que s'extenia entre el sud de França i el centre nord peninsular, amb la nova capital a Tolosa (Regne de Tolosa).

➤ Derrota a Vouillé (507): van perdre contra els flancs, dirigits per Clodoveu. Els empeny cap al sud.
➥  Fan Toledo la seva capital (554)

• Cal destacar que els gots són arrians i els hispanoromans catòlics, a més, cadascun es regeix per lleis diferents i els
matrimonis mixtos estan prohibits. Però es va donant un procés de fusió.

➥Els regnes:
El regne tolosà
• Ataúlfo (410-415).
• Sigérico (415).
• Walia (415-418).
• Teodorico I (418-451).
• Turismundo (451-453).
• Teodorico II (453-466).
• Alarico II (484-507).

El regne arrià espanyol
• Gesaleico (507-510).
• Amalarico, bajo la regencia de
Teodorico (510-526).
• Amalarico, rey independiente (526-
534).
• Theudis (534-548).
• Theudiselo (548-549).
• Agila (549-555).
• Atanagildo (555-567).
• Liuva I (56 7-568).
• Liuva I y Leovigildo (568-571/72).
• Leovigildo (571/72-586): destaca ja que va derrotar als sueus incorporant-los al seu regne i alhora va expulsar als rebels vascons cap al nord.

El regne visigot-catòlic
• Recaredo (586-601): assolix unitat religiosa del país (abans arrians)
• Liuva II (601-603).
• Witérico (603-610).
• Gundemaro (610-612).
• Sisebuto (612-621).
• Recaredo II (621).
• Suínthila (621-631).
• Sisenando (631-636).
• Khíntila (636-639).
• Tulga (639-642).
• Khindasvinto, rey único (642-649).
• Khindasvinto y Recesvinto (649-653).
• Recesvinto, rey único (653-672).
• Wamba (672-680).
• Ervigio (680-687).
• Egica, rey único (687-698/700).
• Egica y Witiza (698/700-702).
• Witiza, rey único (702-710).
• Rodrigo (710-711).

# data[].attributes.attachment_caption
El rei visigot Roderic arengant les seves tropes a la Batalla de Guadalete

# data[].attributes.body
➤ El 711 l'exèrcit de berebers procedents del nord d'Àfrica dirigit per Tariq ibn Ziyad va creuar l'Estret de Gibraltar. Un cop a la península va vèncer l'últim rei visigot, Roderic, iniciant la conquesta musulmana de la península.

# data[].attributes.headline
Expansió de l'Islam i etapes de Àl-Andalus

# data[].attributes.subject
Expansió de l'Islam i etapes de Àl-Andalus

# data[].attributes.body
El procés va resultar en Hispania convertint-se en el Al-Andalus durant 800 anys.

➤ Les etapes de l'Al-Andalus:

➥Emirat depenent de Damasc (711-756): Posteriorment a la conquesta, Al-Àndalus es converteix en una província (emirat) més del califat Omeia amb capital a Damasc.

➥Emirat independent de Bagdad (756-929): Els Omeies són substituïts violentament pels Abasides, la capital es traslladada a Bagdad. Abd Ar Rahman I  (omeia)fuig d'Orient i es refugia a Al-Àndalus convertint-lo en un regne independent en l’àmbit polític, en el religiós reconeixerà l'autoritat del califa de Bagdad.

➥Califat de Còrdova (929-1031)
fragmentació de l'Islam, Abd ar Rahman III es proclama califa a Còrdova, assumint tots els poders polítics i religiosos. És l'etapa de major esplendor de l'Islam peninsular. A la fi d'aquesta etapa destacarà la figura de Al Mansur (Almanzor) flagell dels cristians .

➥Primeres taifes (1031-1095).
Al desaparèixer l'autoritat del califa Al-Andalus es fragmenta en nombrosos regnes minúsculs anomenats regnes de taifes. Els cristians del nord prenen Toledo (1085)

➥Almoràvits (1095-1146)
Els almoràvits unifiquen Al-Àndalus acabant amb les taifes.

➥Segones taifes (1146-1175).
Al-Àndalus torna a dividir-se en petits regnes.

➥Almohades (1175-1235).
La tribu de les almohades unifiquen tot el territori i acaben amb les taifes.

➥Regne natzarí de Granada (1235-1492).
La victòria dels cristians sobre els almohades en Les Naves de Tolosa (1212) els deixa Andalusia i els musulmans quedaran reduïts al regne de Granada (natzarí).

# data[].attributes.body
➤ Reconquesta: és el procés d'expansió territorial dels regnes cristians del nord de la Península a costa de les zones dominades per musulmans. (Tot i que es un terme discutible)

• És un procés lent, variat segons la zona. Hi han períodes d'expansió i altres de calma, les aliances van canviant, hi han algunes de cristians i musulmans.

• El domini militar va acompanyat de la repoblació: situar pobladors a les zones conquerides per posar-les en explotació per tal de tenir el domini.

➤ Etapes de la reconquesta:

➥ Etapa de domini musulmà(s. VIII-X):

• Els cristians queden relegats a la zona nord on es creen petits nuclis de resistència enfront la conquista musulmana

• Després del regne d'Astúries es trasllada la capital a Lleó, passant-se a denominar Regne de Lleó.

• Els comptats catalans es separen del Regne Franc el segle IX quan Guifré el Pilós no ret vassallatge al rei franc i divideix la seva herència entre els seus fills.

• Els atacs musulmans de l'època d’Almanzor frenen l'expansió.

•Mecanisme de repoblació: presura o aprisio, posaven en explotació zones sense conrear passant a ser el propietari

➥Etapa de domini cristià (s. XI-XIII):

• La divisió en regnes de taifes és inicia l'expansió cristiana cap al sud.

• Sanç III el Major de Navarra (1000-1035): va unir
gairebé tots els regnes cristians peninsulars excepte Lleó i els Comtats Catalans. Deprés de la mort divideix els seus regnes entre els seus fills i apareixen com a regnes Castella i Aragó.

• Unió definitiva entre Aragó i Catalunya (1137)  entre Peronella d'Aragó i Ramón Berenguer IV de Barcelona, després de les noces.

•Alfons VII a la zona de Castella i Lleó serà reconegut com a emperador per tots els reis peninsulars, i reconeix la independència de Portugal.

•Aragó de la mà de Jaume I conquereix la Catalunya Nova i incorpora Balears (1229) i València (1238).

•El rei Ferran III uneix de manera definitiva Lleó i Castella.

•Repoblació de ”consells”:  reis funden o
potencien ciutats  i s'atreu a repobladors amb privilegis especials o furs.

➥L'aturada de la reconquesta (s. XIV i XV):
Portugal i Aragó havien acabat la seva expansió abans i els musulmans han quedat reduïts al Regne de Granada.
Per a Castella és una època de caos i guerres civils,  i conseqüentment el ritme rellenteix, pel que els reis es conformen amb cobrar tributs als granadins.

# data[].attributes.headline
El Casal de Barcelona: el llinatge nobiliari de la corona aragonesa

# data[].attributes.subject
El Casal de Barcelona: el llinatge nobiliari de la corona aragonesa

# data[].attributes.body
➤(s.IX ) Els reis van perdre el poder de nomenar els nous comtes. El títol es transmetia de forma hereditària.

➤(988) Borrell II es nega a renovar el pacte de vassallatge amb el nou rei francès, Hug Capet, i a més instaura la independència  del comte de Barcelona respecte del rei de França.

➤(1150) Casament de Ramon Berenguer IV i Peronella d'Aragó, filla del rei d'Aragó Ramir II, un fet que implica la  la creació de la Corona d'Aragó. En base a això els comtes de Barcelona són també reis d'Aragó.

➤(1213-1276) : Jaume I el Conqueridor, fill de l'anterior. Jaume I, conquereix Mallorca (1229) i València (1238), creant el regne de Mallorca i el regne de València.

# data[].attributes.attachment_caption
Metges portant mascaretes en contra de la pesta negra

# data[].attributes.body
➤(Punt màxim 1347-1361) La pesta negra fou una pandèmia que va causar efectes devastadors a la humanitat. S'estima que va acabar amb un terç de la població europea, tenint profundes conseqüències en els aspectes econòmic i social.

# data[].attributes.headline
La Corona de Castella i Lleó a la Baixa Edat Mitjana

# data[].attributes.subject
La Corona de Castella i Lleó a la Baixa Edat Mitjana

# data[].attributes.body
(1230-1715)
➥ Castella s'especialitza en cultius comercials, així es desenvolupa molt la vinya, l'olivera, i les zones
dedicades a pasturatge.

➥El sector tèxtil es manté millor que el sector industrial , a causa que tota la llana s'exportava i no es quedava res a Castella.

➥El descens en el nombre de camperols degut a la pesta causa la opressió dels senyors cap als restants,
generant tensions i aixecaments entre els camperols.

➤ La lluita pel poder polític: un estira-arronsa entre l noblesa i la monarquia

➥Abans de 1369: La monarquia té un poder fort,
• El regnat de Pere I, successor d'Alfons XI, finalitza amb  a guerra civil entre ell i el seu germà bastard Enric de Trastàmara en un lluita cos a cos en els Camps de Montiel (1396) iniciant la dinastia dels Trastàmara.

➥Després de 1369:
• El poder reial perd força a causa d'enormes concessions que el primer Trastàmara va haver de fer als nobles.
• La noblesa creix
• Finalment els Reis Catòlics aconsegueixen sotmetre als nobles, i recuperant la seva autoritat, posaran les bases per fundar l'Estat modern.

# data[].attributes.body
( 1164-1707)
➤ Hi ha una situació més complexa: la seva estructura política es basa en la confederació de regnes.

➥ Època de gran desenvolupament econòmic (s. XIII-XIV)
• Existència d'excedents agraris importants
• Abundància d'una moneda forta
• Ciutats pròsperes a causa del seu gran desenvolupament comercial
• Aliança entre el rei i l'alta burgesia
• Corona d'Aragó estan presents en tot el Mediterrani.
•  Els comerciants catalans defensen els seus drets enfront
dels poders autòctons i s'agrupen en barris catalans
• Creació del Llibre del Consolat de Mar: és una legislació comercial molt moderna
• Expansió militar: destaquen la conquesta de les
Balears (1228 ) duta a terme per Jaume I, la incorporació de Sicília (1282) en mans de Pere III, i la derrota del Papa que va portar a que lliurés l'illa de Sardenya (1323-1326).

➥ Època de crisi i conflictivitat política i social (s. XIV-XV)
• La Pesta Negra juntament amb altres epidèmies i les males collites empitjora la situació.
•La Crisi econòmica greu (a partir de 1380): Els preus pujen a causa de les continues males collites. Els banquers s'arruïnen al haver prestat diners al rei en una guerra amb Castella, i per això la la hisenda reial també està en crisi.
•A l'enfrontament amb Gènova, tot i haver vençut, els catalans deixen exhaustes les arques i els esforços de molts comerciants.

# data[].attributes.body
➥ Al camp: els senyors oprimeixen més als seus camperols per mantenir el mateix nivell de rendes mitjançant mètodes com els mals usos (el senyor cobra al camperol un tribut fins per blasfemar, en cas d'incendi, per autoritzar les noces
d'un fill, etc.) Però els camperols compten amb el suport del rei.
• (1462-1485) Després de cent anys, la lluita s'acaba en l'ultima fase  favor dels moderats amb la Sentència Arbitral de Guadalupe donada per Ferran el Catòlic (1486).

➥A la ciutat: quan arriba la crisi el patriciat urbà  deixa d'invertir en el comerç i compra terra, convertint-se en rendistes. Per això la crisi s'agreuja i la petita burgesia es ressent. Formen partits: Biga (alta burgesia) i Busca (baixa Burgesia).

➤ Pere III signa el Privilegi General (1283): Augmenta els drets dels nobles en detriment als seus.
➥Destrueix el pivilegi (1348) sotmetent per les armes als nobles

➤ Guerra civíl catalana (1462-1472): Per seguir la guerra amb el seu fill Joan II, Carles de Viana, comprar la pau amb França lliurant-li els territoris del Rosselló i la Cerdanya.
➥ El successor de Joan II és el seu fill Ferran II el Catòlic, que sotmetria parcialment a la noblesa.

# data[].attributes.headline
L’Època dels Reis Catòlics a l'Edat Moderna: Isabel de Castella i Ferran d’Aragó 

# data[].attributes.subject
L’Època dels Reis Catòlics a l'Edat Moderna: Isabel de Castella i Ferran d’Aragó 

# data[].attributes.body
➤ Unitat territorial: A la fi de l'Edat Mitjana la Península estava dividida en cinc regnes: Castella, Aragó, Navarra, Portugal i Granada. Els Reis Catòlics duran a terme la unificació de tots ells, amb l'excepció de Portugal.
Els esdeveniments més importants en aquest àmbit van ser:

➥ La unió dinàstica entre Castella i Aragó: El casament va ser el 1469, el 1479 Ferran hereda el tro.
➥ La conquesta de Granada (1492)
➥ El Rosselló i la Cerdanya (1493) Al tractat de Barcelona Aragó recupera els territoris.
➥ L'ocupació definitiva de les illes Canàries.(1478-1496)
➥ La conquesta de Navarra (1512)
➥ Portugal: El matrimoni d'Isabel d'Aragó i Manuel I de Portugal els vincula al regne.

A més, van significar:
➥ La submissió de la noblesa, clergat i burgesos del llevant.
➥La creació d'organismes de poder.
➥ La unitat religiosa.

Adicionalment, el seu regnat va suposar el descobriment de nous mons.

En la política exterior:
➥La política matrimonial: Joana I de Castella (la boja) es va casar amb Felip el bell, fill de l'emperador Maximilià I d'Habsburg.
➥La lluita per Itàlia: Alfons II de Nàpols demana ajuda a Ferran per combatre als francesos, i surten victoriosos.
➥El nord d'Àfrica: Melilla, Argel, Orin, Tunísia...
➥La política atlàntica: Coolom contacta el 1486 amb els reis, i arriba el 1492 al nou món.  A més, el tractat de Tordesillas (1529) amb portugal determinava la repartició de les seves zones d'influència.

# data[].attributes.body
➤El descobriment d'Amèrica (1492) : fa referència l'arribada d'una expedició de Cristòfor Colon a Àmerica sota el mandat d'Isabel de Castella i Ferran d'Aragó. Cal ressaltar que al segle xv, el terme descobriment era sinònim de cristianització, i a més el concepte només s'entén des d'una perspectiva eurocèntrica.

# data[].attributes.headline
Inici de l'època dels Àustries Majors: Regnat de Carles V 

# data[].attributes.subject
Inici de l'època dels Àustries Majors: Regnat de Carles V 

# data[].attributes.body
Carles I d'Espanya i V d'Alemanya era fill de Joana I de Castella i Felip el Bell, nét de Maximilià I d'Augsburg. Havia crescut a Flandes i el 1517 va arribar a Espanya. Va ser coronat rei d'Espanya el 1518.

➤ Les bases del poder reial i l'administració:
El rei tenia funcionaris per ajudar-lo en els càrrecs reials, com la resolució de problemes i els projectes. Els principals càrrecs públics eren ocupats per gent de l'alta noblesa, el clergat o la burgesia.

➤Guerres amb França (1521-1544): van haver-hi 4 guerres.

➥Francesc I:
Durant el seu regnat, destaquen la victòria de la Batalla de Pavia i el saqueig romà. Aquesta etapa es caracteritza per una hegemonia hispànica.

➥Conflicte amb Enric VIII:
La separació de l'església anglesa amb la església catòlica va implicar reformes religioses. Tot va començar amb la voluntat d'Enric VIII d'obtenir la nul·litat del seu matrimoni. Va tenir conseqüències polítiques i teològiques.

➤ Guerres contra l'Islam:
Es tracta d'enfrontaments a la Mediterrània contra el corsari musulmà (Jeireddín Barbarroja).El 1532 Carles V va ajudar al seu germà Ferran d'Augsburg a aturar els otomans a les portes de Viena.

➤ Guerres contra els protestats:
Carles V havia de fer front als prínceps protestants durant el seu regnat.

# data[].attributes.headline
Publicació de les 95 tesis de Martín Luterà

# data[].attributes.subject
Publicació de les 95 tesis de Martín Luterà

# data[].attributes.body
➤El 1517 Martín Luterà va exposar les seves 95 tesis a Wittenberg. Eren en contra de l'esglèsia Romana, a la que acusava d'haver traicionat el  missatge de Crist. Les tesis criticaven l'abús per part del clergat de la venda de les indulgències, certificats que segons les creències catòliques reduien el temps que algú havia de passar al purgatori pels pecats comesos.

➥Això va suposar l'inici de la reforma protestant. Aquest fet afectava a Carles V ja que per una banda tenia responsabilitats com a emperador, i perquè es va produir a Alemanya. Conseqüentment, havia d'acabar amb aquest problema polític i religiós per assegurar una unitat religiosa de la cristianitat i del sacre imperi.

# data[].attributes.body
➤ La dieta de Worms (1521) va ser una assamblea dels prínceps del Sacre Imperi Romà Germànic que es va celebrar a Worms. La va convocar l'emperador, Carles V, qui va defensar la cristianitat i les doctrines de l'esglèsia romana davant de les autoritats de l'imperi.

➥ Martín Luterà també va ser convocat a la reunió per retractar les tesis que havia publicat anys abans, però no ho va fer. En canvi les va defensar.

➥ Això va provocar que el Maig de 1521 Carles V publiqués l'Edicte de Worms on es declarava a Luterà un heretge i es prohibia la lectura i la possessió dels seus textos. A méss, s'exigia que Luterà fos arrestat i condenat.

# data[].attributes.body
Les guerres de Flandes consistien en una sèrie de conflictes religiosos entre els estats protestants i catòlics.

➤Els reis de Flandes protestants van crear la Lliga de  Esmalcada (1531-1547) per defensar els seus privilegis i lluitar contra Carles V, que defensava la religió catòlica. Va ser creada el el 1531 per Felip I de Hesse y Joan Federic, Elector de Sajonia y Esmalcalda

➥ Els integrants de la lliga tenien disputes, cosa que va facilitar que les tropes de Carles V derrotessn a la Lliga a la batalla de Mühlberg el 24 de abril de 1547. Això va produir la capitulació de Wittenberg, en la qual Joan de Sajonia renunciava a la seva dignitat de príncep elector i als territoris del seu electorat.

➥Tot i així després els prínceps luterans van crear noves aliançes  amb França contra Carles V (1552)

# data[].attributes.body
➤ El concili de Trento (1545-1563) consistia en unes reunions dels principals càrrecs de l'església convocades pel Papa per tractar temes eclesiàstics. Es donaven a Trento, Itàlia.

➥ Es va crear per respondre a la reforma protestant, donant lloc a la contrareforma. D'aquesta manera fixava el dogma catòlic després de la crisi religiosa que hi havia hagut al s. XVI.

# data[].attributes.body
➤ La Pau d'Augsburg (1555) va ser un tractat signat per Ferran I d'Aubsburg, germà de Carles V, que resolia el conflicte de la reforma protestant.
L'acord divideix l'imperi de Carles V en dues confessions cristianes (catòlica i protestant) i concedeix als prínceps alemanys el dret d'escollir la confessió que es practicarà als seus estats.

➥ Les conseqüències d'aquest pacte van ser:

•El reconeixement de la legitimitat de les religions protestants luteranes als estats alemanys

•El debilitament de Carles V, que va entregar el control del Sacre Imperi al seu germà Ferran II.

•A més, Carles va abdicar el 1556 a la corona espanyola a favor del seu fill, Felip II

# data[].attributes.body
➤Felip II va heretar la corona del seu pare, Carles V, després de que aquest abdiqués el 1556.
El seu regne es va caracteritzar per l'exploració global i l'expansió territorial a través dels oceans atlàntic i pacífic. També va aconseguir que la monarquia espanyola arribés a ser la primera potència d'Europa, arribant al seu esplendor.

➥ Va situar la capital a Madrid (1561), un lloc on no hi havien grans nobles, cap herència de revolta comunera com a Valladolid ni una gran influència eclesiàstica com a Toledo. Per això, era una  posició estratègica adequada.

➥ Revolta de les Alpujarres (1568): La població morisca es va revoltar contra la Pragmàtica Sanció de 1567, un edicte que prohibia elements distintius dels moriscos i més control sobre ells. Van ser derrotats i distribuits per Castellà, i alguns van ser esclavitzats.

➥ Mor l’infant don Carlos (1568), fill primogènit de Felip II, a causa d'una malaltia. Ell i el seu pare tenien una relació molt complexe, ja que l'infant don Carlos mostrava actituds molt cruels i tiràniques.

➥ El cas d’Antonio Pérez:
L'aragonès Antonio Pérez va ser el secretari del rei fin 1579. Va ser arrestat per l'assassinat de Joan d'Escobedo, un home de confiança de don Joan d'Austria, i per abusar de la confiança reial i conspirar contra el rei. Felip II va intentar enjudiciar a Antonio Pérez a Aragó mitjançant el tribunal de la inquisició,  però això va provocar una revolta a Zaragoza que el rei va acabar utilitzant la força, decapitant a Joan de Lanuza y Urrea i eliminant els furs i els privilegis d'Aragó.

➥ Felip II va estar casat amb  María Manuela de Portugal, Maria Tudor (reina d’Anglaterra), Isabel de Valois i Ana d'Àustria.

Política exterior:

➥ Lluita amb els Turcs al Mediterrani: s'enfrontaven catòlics i musulmans, guanyen els catòlics.

➥ Conflictes als Països Baixos amb els protestants: es resolen al Concili de Trento (1545 -1563)

➥ Guerra contra Anglaterra (1585-1604): Felip II lluitava contra Anglaterra per motius religiosos, per el suport que oferien els rebels flamencs i pels problemes que suposaven els corsaris anglesos que robaven les mercaderies americanes als espanyols (1560).
A més, l'execució de la reina catòlica d'Escòcia, Maria Estuart, va causar més atacs als ports espanyols, com el de Cadis (1596) que va ser incendiat per una flota anglesa.

➥ Reclama la corona de Portugal (1581 )
La crisi de successió a Portugal (1850) va donar-se a causar la mort del rei Sebastià I  sense successors (1578) i del seu successor Enric I (1580). Felip II va amparar-se als seus drets a la successió de la corona portuguesa, ordenant l'invasió militar del país que va aconseguir a la Batalla d'Alcàntara (1580), fent que es reconegués a Felip II com el rei de Portugal (1581-1640).

# data[].attributes.body
➤ La Batalla de Lepant (1571) va ser un combat naval on es van enfrontar la coalició de l'armada de l'imperi Otomà contra una coalició católica, llamada Liga Santa, formada pel Regne d'Espanya, els Estats Pontoficis, la República de Venecia, l'Orden de Malta, la República de Génova y el Ducat de Saboia.

➥ Van guanyar els catòlics, liderats per Joan d'Àustria, frennt l'expansionisme otomà.

# data[].attributes.body
➤ L'Armada Invencible (1588) va ser una expedició militar marítima dirigida per Felip II per destronar a Isabel I i invair Anglaterra. Les naus van partir de la península ibèrica i pretenien desembarcar a Anglaterra, però les condicions meteorlògiques ho van impedir, causant el naufragi de moltes naus. La resta van tornar a Espanya, sense haver cumplit la seva missió.

➥ L'atac va fracassar, però la guerra es va prolongar 16 anys més i va acabar amb el Tractat de Londres (1604) que afavoria a Espanya.

# data[].attributes.headline
Inici de l'època dels Àustries menors: Regnat de Felip III  (1598-1621)

# data[].attributes.subject
Inici de l'època dels Àustries menors: Regnat de Felip III  (1598-1621)

# data[].attributes.body
➤ Felip III,  fill de de Felip II, va heretar la corona de Portugal i d'Espanya el 1598.
El seu regnat (1598-1621) es caracteritzava per:

➥ Introdueix la figura del Valido: una figura política que es tractava d'una persona de confiança del rei encarregada de prendre decisions polítiques, governant en nom del rei. El valido de Felip III era el Duc de Lerma.

➥ L'expulsió dels moriscos: va decretar l'expulsió dels moriscs (1609) a causa de diversos motius que perjudicaven als cristians.

➥ L'inici de la Guerra del Trenta Anys (1618): fou un conflicte bèl·lic europeu causat per la crisi dels estats europeus al s. XVII, que inclou l'enfrontament entre els catòlics i els luterans al Sacre Imperi Germànic, la lluita per la preponderància europea i altres fets que van contribuir.

# data[].attributes.body
➤ L'expulsió dels moriscs (1609-1613) va ser ordenada per Felip III pels següents motius:
• L'actitud de cristians poc convençuts en un estat defensor del catolicisme.
• La seva possible aliança amb els turcs i els berbers que atacaven constantment les costes de Llevant.
•La seva impopularitat entre la població
•La necessitat de l'estat de controlar les seves riqueses i  valores.

➥ Aquest fet va tenir greus efectes a la zona de Llevant.

# data[].attributes.body
➤ La Guerra dels Trenta Anys (1818-1848) va ser un conflicte lliurat a l'Europa Central, principalment al Sacre Imperi Romà Germànic. Van intervenir la majoria de les grans potències europees.

➥ Va començar amb un enfrontament entre luterans i catòlics. La majoria luterana va obstaculitzar els intents del catòlics de fer una processió, provocant una revolta violenta. Els catòlics van sol·licitar la intervenció del duc Maximilià I de Baviera per donar suport.

➥ Els Aubsburgs estaven interessats en extendre el seu poder, així que a vegades permitien el protestantisme, això va augmentar les tensions. L'emperador del Sacre Imperi Romà Germànic, Rodolf II, i el seu germà Maties I no tenien una política catòlica agressiva.
En canvi, Ferran II volia restaurar el catolicisme. Per això, no era popular a Bohèmia, que era predominantment calvinista. El rebuig de Ferran II va ser el detonant de la guerra.

Fases:

➥ Revolta de Bohèmia (1618-1625): insurrecció dels protestants contra l'emperador catòlic Ferran II. Els protestants van tirar a alguns representants seus per les finestres, conegut com a la Tercera Defenetració de Praga. Van fer un govern provisional coronant a Federic I. Ferran II va demanar ajuda a la Lliga Catòlica.

➥ Intervenció danesa (1625-1629): El rei luterà Cristian IV va atacar al Sacre Imperi. Ferran II va reclutar un exèrcit de mercenaris per frenar i envair Dinamarca. Al tractat de Lübeck (1629) Cristian IV renuncia a ajudar als protestants alemanys.

➥ Intervenció sueca (1630-1635) El rei luterà Gustau Adolf II va atacar al Sacre Imperi. Van guanyar contra l'imperi, obligant a Ferran II a firmar la Pau de Praga (1635) amb els protestants. El calvinisme va ser legalitzat.

➥ Intervenció francesa (1635-1648): La guerra es va tornar internacional, ja que França va repudiar la Pau. Els suecs i els francesos guanyaven, fent que Ferran III, successor de Ferran II, hagués de negociar la pau.

# data[].attributes.body
➤ El regnat de Felip IV (1621-1665) va tenir uns primers anys exitosos, però a causa de la guerra europea protestant i catòlica va tenir una decadència. Durant la primera etapa del seu regnat tenia al compte-duc d'Olivares com al seu valido.
Es caracteritzava per:

➥ Política interior:
• Guerra dels Segadors (1640 -1652): La revolta va començar amb el Corpus de Sang, una explosió de violència a Barcelona protagonizada per campesins i segadors que es van revoltar degut als abusos comesos per l'exèrcit reial, compost per mercenaris, a causa de la guerra contra França, que s'inclou dins la guerra dels Trenta Anys.

• Independència de Portugal (1668): La hostilitat amb les províncies unides va tenir repercussions sobre les colonies portugueses a Àsia i Brazil. El 1640 una conspiració dirigida per la noblesa va proclamar rei de Portugal al duc de Bragança sota el nom de Joan IV de Portugal. Va firmar la pau amb els holandesos i va tenir suport de França i Anglaterra. Després es va iniciar la Guerra de la Restauració portuguesa obligant al duc a combatre en molts fronts.

➥ Política exterior:
• Pau de Westfàlia (1648 ): va suposar la fi de la Guerra dels Trenta Anys i la independència d’Holanda.
• Pau dels Pirineus (1659): Passava el comptat del Rosselló i la meitat del comptat de Cerdanya a la sobirania Francesa. Va consagrar la supremacia francesa i la decadència espanyola.

# data[].attributes.body
➤ La Pau de Westfàlia (1648) va ser un tractat que va posar fi a la Guerra dels Trenta Anys.

➥ Reconeixia les Províncies Unides Holandeses i la Confederació Suïssa com a estats independents.

➥ França va quedar victoriosa després de la guerra, convertint-se en la principal potència europea.

➥ Es va consagrar la llibertat dels prínceps alemanys d'escollir la religió dels seus territoris, però significava que els seus súbdits havien de professar la confessió escollida o emigrar.

# data[].attributes.headline
 Regnat de Carles II d'Àustria (1665-1700)

# data[].attributes.subject
 Regnat de Carles II d'Àustria (1665-1700)

# data[].attributes.body
➤ Carles II d'Àustria era fill de Felip IV i Mariana d'Àustria. Va romandre sota la regència de la seva mare fins que va arribar a la majoria d'edat el 1675. Tenia greus problemes de salut, i com a conseqüència era infèrtil. Per això va deixar un conflicte successori.

➥ El seu hereu pactat  era Josep Ferran de Baviera, però mor el 1699. Carles II fa el testament en benefici de Felip d'Anjou, net de Lluís XIV. Això causa el temor de les potències de la creació d'un eix franco-espanyol al continent.

➥  Això desencadena la Guerra de Successió (1701- 1713) que finalitza amb el Tractat d'Utrecht (1713). Com a conseqüència, Espanya va perdre tots els seus territoris europeus a favor d'Anglaterra, França i Àustria, i a més va cedir davant les apetències comercials britàniques. Es va nombrar rei a Felip V.

# data[].attributes.headline
La monarquia absoluta dels Borbons: el regnat de Felip V, Lluís I i Ferran VI

# data[].attributes.subject
La monarquia absoluta dels Borbons: el regnat de Felip V, Lluís I i Ferran VI

# data[].attributes.body
➤ Felip V (1700-1746) era el successor de l'últim monarca de la casa d'Àustria, convertint-se en el primer rei de la casa de Borbó a Espanya. Va fer que l'administració pública passes directament per l'estat, deixant-la en mans de la corona. Va augmentar les millores i la regulació de les activitats econòmiques. També va augmentar els impostos i va crear les duanes.

➥ Els Decrets de Nova Planta (1707-1716) eren una sèrie de decrets pels quals quedaven abolides les lleis i institucions pròpies del Regne de València (1707), el Regne d'Aragó (1707), el Regne de Mallorca (1715) i el Principat de Catalunya (1716). País Basc i Navarra li van donar suport.

➤ Lluís I només va governar durant 229 dies el 1724, ja que va morir molt jove de verola. Estava casat amb Lluïsa Isabel d'Orleans.

➤ Ferran VI, germà de Lluís I, va arribar al tro (1746-1759) quan Espanya es trobava en la Guerra de Successió Austríaca. Va impulsar una política de neutralitat i pau exterior per possibilitar un conjunt de reformes internes. Per això era un dèspota il·lustrat.

# data[].attributes.body
➤ El regnat de Carles III (1716-1788) es caracteritza pel despotisme il·lustrat. Va ajudar a recuperar la influència espanyola a Itàlia, va heretar els ducats de Parma i Plasencia (1731).

➤ El regnat de Carles IV (1788-1808) es caracteritzava pel fet que el rei tenia poc caràcter, de manera que delegava les seves funcions al seu Valido, Manuel Godoy. Tot i així també va proposar reformes il·lustrades.