# data[].attributes.body
Демократичний стиль - стиль сильної, впевненої в собі особистості (позиція "Дорослий - Дорослий" за Е.Берном), яка любить і поважає себе й дітей, наближається до дітей і розуміє їх. Такий учитель будує своє спілкування з дітьми не надто спускаючись до їхнього рівня і не піднімаючись над ними. Він старається підняти їх до спілкування нарівні - наскільки це можливо для віку та індивідуальності учня. Це складно, і щасливий той учитель, який уміє так керувати - який цього досяг свідомо або має природний дар. Практика показує, що цей стиль  найдосконаліший. В його основі лежить терпимість до бажань, проблем, особливостей дитини. Учень вірить у те, що вчитель йому допоможе, а вчитель працює, викликаючи ініціативу учнів. Зрештою, у всіх педагогів-новаторів один із секретів ефективності, успіху в роботі - досконале володіння керівництва дітьми, такою позицією в спілкуванні. "Я" такого вчителя по-справжньому сильне й тому відкрите.

# data[].attributes.body
Ліберальний стиль протилежний авторитарному, хоча в основі його - те саме: слабкість "я", почуття неповноцінності (дитяча позиція за К.Берном). Проте "я" такого учителя в своїй слабкості агресивне, ліберально-пасивне. Такий учитель не знає себе, його "я" сліпе, тому він не вірить собі, боїться себе, боїться бути собою і брати відповідальність, він не сформований як особистість. Це дитина серед дітей. Він заробляє дешеві позитивні емоції від учнів па перших порах, але їм швидко набридає і вони "вилазять йому на голову", керують ним, зневажають - результати його роботи низькі. Причому серед цих учителів розумні, інтелектуально багаті фахівці-предметники, які досягають високого рівня знань, але не здатні осягнути психологію дітей, їм не вистачає умінь взаємодії з колективом дітей і взагалі у спілкуванні з людьми. Як почуваються діти за такого керівництва? Їм неприємно, вони відчувають ненормальність стосунків між ними і дорослим. Такого вчителя не поважають. Його внутрішній стан не можна назвати добрим. Він часто і не підозрює, що, заграючи з дітьми, будучи з ними ніби нарівні, не отримує позитивного зворотного зв'язку й перебуває на грані психічного зриву, ненавидить дітей і професію. Цей стиль найважчий для корекції, виростити "я" на слабкому фундаменті - завдання не з легких.

# data[].attributes.body
Авторитарний стиль керівництва серед педагогів є традиційним (Е. Берн називає цю позицію «батьківською») і, спершу здається досить ефективним. Людину змалечку піддається виховним впливам у школі та сім'ї, тому таке тяжіння до даного стилю можна пояснити. Якщо вчитель авторитарний, він завше готовий до оборони, а деколи й до наступу. Він повинен захищати себе, свій авторитет, але лише використовуючи силу та приниження іншої людини. Його повинні боятися та слухатися, лише тоді він має силу. Образно кажучи, він застібається на всі ґудзики. Його "я"- дутої сили, він про це здогадується, але головне - щоб ніхто про це не здогадався. Йому не можна "розстебнутись": король голий. Тому, керуючи, він використовує страх. Його влада - на вмінні робити боляче, постійно виводячи учня з рівноваги, створюючи навколо себе коло ненависті, стресу, страху, болю. Моє велике "я" - "над". Вони, жалюгідні - внизу. Між нами - прірва, емоційна холодність, відчуженість. Я - сильний. Ненависть підтримує мене, робить мене сильним. Причому людина може й не усвідомлювати всього цього, обираючи цей стиль керівництва. Найчастіше вона сама травмована схожим стилем взаємодії у власному дитинстві і не може вийти за його межі. Життя такої людини - постійний стрес, а де стрес, там психічні зриви та хвороби, як у неї самої, так і в тих, ким вона керує.

# data[].attributes.headline
Загальна сума, що характеризує стиль педагога, дорівнює сумі всіх отриманих балів.

# data[].attributes.subject
Загальна сума, що характеризує стиль педагога, дорівнює сумі всіх отриманих балів.

# data[].attributes.body
25-30 балів - домінує демократичний стиль;
20-24 бали - схильність до авторитарного стилю;
10 -19 балів - вираження ліберального стилю

# data[].attributes.headline
10. Яка позиція, на вашу думку, є більш правильною:

# data[].attributes.subject
10. Яка позиція, на вашу думку, є більш правильною:

# data[].attributes.body
а) дитина повинна бути вдячною дорослим за турботу про неї;
б) якщо вона не усвідомлює турботи про неї, не цінує її, то це їїсправа: колись пошкодує;
в) педагог повинен бути вдячним учням за їхню довіру іі любов.

# data[].attributes.headline
9. Учень не захотів виконувати завдання під приводом, що він уже зробив цераніше. Ваші дії:

# data[].attributes.subject
9. Учень не захотів виконувати завдання під приводом, що він уже зробив цераніше. Ваші дії:

# data[].attributes.body
а) сказали б: "Ну, не треба";
б) примусили б виконати роботу;
в) запропонували б інше заняття.

# data[].attributes.headline
8. Як ви ставитеся до активності самого учня:

# data[].attributes.subject
8. Як ви ставитеся до активності самого учня:

# data[].attributes.body
а) позитивно - без неї неможливий повноцінний розвиток;
б) негативно - вона часто заважає цілеспрямовано та планомірновести навчання й виховання;
в) позитивно, але тільки тоді, коли вона узгоджена з педагогом.

# data[].attributes.headline
7. Ваша вихідна позиція в роботі з дітьми:

# data[].attributes.subject
7. Ваша вихідна позиція в роботі з дітьми:

# data[].attributes.body
а) дитина - слабка, нерозумна, неосвічена істота, і тільки дорослий може і повинен навчити й виховати її;
б) у дитини багато можливостей для саморозвитку. А допомога дорослого повинна бути спрямована на максимальне підвищення активності самої дитини;
в) дитина розвивається майже некеровано під впливом спадковості іі сім'ї, тому головне, щоб вона була здорова, сита і не порушувала дисципліну.

# data[].attributes.headline
6. Яка точка зору здасться вам більш правильною:

# data[].attributes.subject
6. Яка точка зору здасться вам більш правильною:

# data[].attributes.body
а) почуття, переживання учня, дитини ще поверхові, швидкоплинні й на них неварто звертати особливої уваги;
б) емоції, переживання учня - важливі фактори, за допомогою якихйого можна ефективно навчати й виховувати;
в) почуття дитини дивовижні, переживання значущі й до них треба ставитисьобережно, тактовно.

# data[].attributes.headline
5.Учні спокійно працюють. У вас є вільна хвилина. Що ви робитимете:

# data[].attributes.subject
5.Учні спокійно працюють. У вас є вільна хвилина. Що ви робитимете:

# data[].attributes.body
а) спокійно, не втручаючись, поспостерігаєте, як вони працюютьі спілкуються;
б) комусь допоможете, підкажете, зробите зауваження;
в) займетеся своїми справами (записи, перевірка зошитів тощо).

# data[].attributes.headline
4.Учень, заходячи до класу, не привітався з вами. Як ви вчините:

# data[].attributes.subject
4.Учень, заходячи до класу, не привітався з вами. Як ви вчините:

# data[].attributes.body
а) примусите його голосно при всіх привітатися з вами;
б) не звернете на це уваги;
в) зразу почнете спілкуватися з учнями не згадуючи про вчинок.

# data[].attributes.headline
3.Рухливий, іноді недисциплінований учень сьогодні на занятті був зосереджений, азартний і добре виконав завдання. Як ви вчините:

# data[].attributes.subject
3.Рухливий, іноді недисциплінований учень сьогодні на занятті був зосереджений, азартний і добре виконав завдання. Як ви вчините:

# data[].attributes.body
а) похвалите його і покажете його роботу всім дітям;
б)проявите зацікавленість, з'ясуєте, чому так добре вийшлосьогодні;
в) скажете йому: "Завжди б так займався".

# data[].attributes.headline
2.Якщо учень узяв у іншого учня олівець чи ручку без дозволу, то ви:

# data[].attributes.subject
2.Якщо учень узяв у іншого учня олівець чи ручку без дозволу, то ви:

# data[].attributes.body
а) щиро з ним поговорите й дасте можливість йому самому прийняти потрібнерішення;
б) дасте можливість самим дітям розібратись у своїх проблемах;
в) повідомите про це всім дітям і примусите повернути взяте з вибаченням.

# data[].attributes.headline
1. Чи вважаєте ви, що дитина повинна:

# data[].attributes.subject
1. Чи вважаєте ви, що дитина повинна:

# data[].attributes.body
а) ділитися з вами всіма своїми думками, почуттями;
б) говорити вам тільки те, що вона сама захоче;
в) залишати свої думки й переживання при собі.