# data[].attributes.headline
Софійська площа - площа у Шевченківському районі міста Києва, місцевість Старий Київ. Розташована між Володимирською вулицею, Володимирським проїздом, вулицями Алли Тарасової, Софійською і Рильським провулком

# data[].attributes.subject
Софійська площа - площа у Шевченківському районі міста Києва, місцевість Старий Київ. Розташована між Володимирською вулицею, Володимирським проїздом, вулицями Алли Тарасової, Софійською і Рильським провулком

# data[].attributes.body
У 1036 році Ярослав Мудрий розгромив на місці Софійської площі п еченігів. Як площа утворилася на «полі вне града» після побудови Софійського (1036 рік) і від того часу відома як Старокиївська площа.

Згодом територію площі було забудовано, на початку ХІХ століття тут знаходилося монастирське стаєнне подвір'я.

Близько 1840 року на місці колишнього подвір'я було знову влаштовано площу.

Після спорудження в 1854–1857 роках будівлі Губернських Присутствених місць вона була відокремлена від сусідньої  Михайлівської площі та сформована в теперішніх межах.

У 1896 році було затверджено офіційну назву назву площі — Софіївська (рос.дореф. Софіевская)

# data[].attributes.attachment_link.title
загрузка (1)

# data[].attributes.headline
Туне́ль Коха́ння — популярний туристичний об'єкт, розташований біля селища Клевань, що у Рівненському районі Рівненської області. Не має аналогів у Європі та світі (до 2017 року, коли був відкритий подібний тунель в Китаї).

# data[].attributes.subject
Туне́ль Коха́ння — популярний туристичний об'єкт, розташований біля селища Клевань, що у Рівненському районі Рівненської області. Не має аналогів у Європі та світі (до 2017 року, коли був відкритий подібний тунель в Китаї).

# data[].attributes.body
Зелений тунель у лісовому масиві, утворений через рух потягу  деревообробного заводу в Оржеві. На своєму шляху через ліс потяг збиває гілки дерев, кущів. Внаслідок цього утворився щільний коридор точної арочної форми. Тож це — не є дивом природи, а наслідком  впливу потяга.Завдяки вдалому маркетингу, тунель є місцем паломництва туристів та закоханих. Є ряд повір'їв щодо тунелю та його властивостей. Дехто з молодят саджає тут квіти, які символізують їхні почуття.

# data[].attributes.headline
Синеви́р (інші назви — Синєви́р, Морське Око) — найбільше озеро Українських Карпат. Розташоване в Міжгірському районі Закарпатської області, в гірському масиві Внутрішні Ґорґани. Входить до складу Національного природного парку «Синевир». Загатного походження.

# data[].attributes.subject
Синеви́р (інші назви — Синєви́р, Морське Око) — найбільше озеро Українських Карпат. Розташоване в Міжгірському районі Закарпатської області, в гірському масиві Внутрішні Ґорґани. Входить до складу Національного природного парку «Синевир». Загатного походження.

# data[].attributes.body
Озеро вважається найцікавішим об'єктом Національного природного парку «Синевир» і є однією з візитних карток Українських Карпат. Воно розташоване на висоті 989 метрів над рівнем моря, має середню площу 4—5 гектарів, його середня глибина становить 8—10 м, максимальна — 22-24 м. Через значну висоту над рівнем моря і порівняну глибоководність навіть у найтепліші дні прогріваються лише верхні 1—2 метри озера до максимальної температури 11—13°С.

Озеро утворилося в результаті потужного зсуву, спричиненого землетрусом близько 10 тисяч років тому. На висоті 989 м гірські кам'янисті породи стали на шляху швидкого струмка, утворивши греблю і повністю перегородивши вузьку долину. Улоговина, що при цьому виникла, заповнилася водою трьох гірських струмків.

Згідно з легендою мальовниче озеро утворилося від потоку сліз графської доньки Синь на місці, де її коханого, простого верховинського пастуха Вира, за наказом графа було вбито кам'яною брилою через його жебрацьке походження

# data[].attributes.headline
Острів, на якому знаходиться фортеця, оточений каньйоном. По каньйону протікає річка Смотрич, яка своєю течією утворює петлю — обтікає навкруги високої гори та, не доходячи до свого річища на кілька метрів, повертає і тече далі. У тім місці, де Смотрич, обітнувши навколо острів, утворює зі своїм річищем петлю, стоїть на розі, що утворюється двома ярами, Кам'янецький замок. З'єднується він із містом вузенькою смугою скелі, на якій збудований Замковий міст. 

# data[].attributes.subject
Острів, на якому знаходиться фортеця, оточений каньйоном. По каньйону протікає річка Смотрич, яка своєю течією утворює петлю — обтікає навкруги високої гори та, не доходячи до свого річища на кілька метрів, повертає і тече далі. У тім місці, де Смотрич, обітнувши навколо острів, утворює зі своїм річищем петлю, стоїть на розі, що утворюється двома ярами, Кам'янецький замок. З'єднується він із містом вузенькою смугою скелі, на якій збудований Замковий міст. 

# data[].attributes.headline
Кам'яне́ць-Поді́льська форте́ця — фортеця у місті Кам'янець-Подільський (Хмельницької області України). Відома з XIV століття як частина оборонної системи міста Кам'янець, колишньої столиці Подільського князівства XIV–XV ст., Подільського воєводства XV–XVIII ст., а далі Подільської губернії (1793–1925 pp.). Фортеця є складовою частиною Національного історико-архітектурного заповідника «Кам'янець», що належить до «7 чудес України»

# data[].attributes.subject
Кам'яне́ць-Поді́льська форте́ця — фортеця у місті Кам'янець-Подільський (Хмельницької області України). Відома з XIV століття як частина оборонної системи міста Кам'янець, колишньої столиці Подільського князівства XIV–XV ст., Подільського воєводства XV–XVIII ст., а далі Подільської губернії (1793–1925 pp.). Фортеця є складовою частиною Національного історико-архітектурного заповідника «Кам'янець», що належить до «7 чудес України»

# data[].attributes.headline
Одеські катакомби — мережа підземних ходів і лабіринтів під Одесою. Більша частина катакомб були каменоломнями, з яких видобували будівельне каміння. Загальну довжину Одеських катакомб оцінюють приблизно у 2,5 тис. км. Наприкінці XX століття катакомби стали причиною різкого ускладнення інженерно-геологічних умов. Понад 40% старої частини міста збудовано на підробленій території, де відбулося понад 100 провалів.

# data[].attributes.subject
Одеські катакомби — мережа підземних ходів і лабіринтів під Одесою. Більша частина катакомб були каменоломнями, з яких видобували будівельне каміння. Загальну довжину Одеських катакомб оцінюють приблизно у 2,5 тис. км. Наприкінці XX століття катакомби стали причиною різкого ускладнення інженерно-геологічних умов. Понад 40% старої частини міста збудовано на підробленій території, де відбулося понад 100 провалів.

# data[].attributes.body
Переважно на 95—97% одеські катакомби є підземними каменоломнями, в яких видобували будівельне каміння — вапняк, що використовували для спорудження міста. Окрім того, в систему катакомб входять порожнини природного походження — карстові печери, геологорозвідувальні та будівельні шурфи, підвали, бункери, дренажні тунелі, зливові колектори та інші підземні порожнини.

# data[].attributes.attachment_link.title
Одеські катакомби

# data[].attributes.headline
Камі́нне Село́ (Кам'яне́ Село́) — геологічний заказник місцевого значення. Розташований на схід від села Рудня-Замисловицька Коростенського району Житомирської області. Являє собою скупчення великих валунів

# data[].attributes.subject
Камі́нне Село́ (Кам'яне́ Село́) — геологічний заказник місцевого значення. Розташований на схід від села Рудня-Замисловицька Коростенського району Житомирської області. Являє собою скупчення великих валунів

# data[].attributes.headline
Найчастіше оперують двома гіпотезами виникнення урочища. Згідно з однією, 20 тис. років тому валуни були принесені льодовиком, що малоймовірно, оскільки будь-які власне льодовикові відклади та форми рельєфу відсутні в околицях, а сам заказник знаходиться за межами ймовірного поширення Дніпровського заледеніння.За іншою гіпотезою вони являють собою залишки підніжжя древніх повністю зниклих гір, оголені льодовиком від ґрунтових нашарувань, що теж малоймовірно.Найімовірніше, дані валуни - звичайні денудаційні останці  що є поширеними у межах Українського кристалічного щита загалом та в околицях конкретно (наприклад, урочища Сідлач біля с. Замисловичі та Чортів Млин біля с. Шебедиха) Цю гіпотезу підтверджує те, що дані валуни морфологічно не відрізняються від корінних порід, що належать до устинівського підтипу кишинської серії гранітів.

# data[].attributes.subject
Найчастіше оперують двома гіпотезами виникнення урочища. Згідно з однією, 20 тис. років тому валуни були принесені льодовиком, що малоймовірно, оскільки будь-які власне льодовикові відклади та форми рельєфу відсутні в околицях, а сам заказник знаходиться за межами ймовірного поширення Дніпровського заледеніння.За іншою гіпотезою вони являють собою залишки підніжжя древніх повністю зниклих гір, оголені льодовиком від ґрунтових нашарувань, що теж малоймовірно.Найімовірніше, дані валуни - звичайні денудаційні останці  що є поширеними у межах Українського кристалічного щита загалом та в околицях конкретно (наприклад, урочища Сідлач біля с. Замисловичі та Чортів Млин біля с. Шебедиха) Цю гіпотезу підтверджує те, що дані валуни морфологічно не відрізняються від корінних порід, що належать до устинівського підтипу кишинської серії гранітів.

# data[].attributes.headline
Лемурійське озеро (Рожеве озеро) — озеро в Херсонській області України, розташоване неподалік від сіл Григорівка (Чаплинського району) та Нововолодимирівка, на західній частині (бухта) затоки Сиваш. Має воду рожевого кольору. Лемурійське озеро вважається цілющим курортом міжнародного значення.Солоність води озера сягає 270..300 грамів солі на літр води.

# data[].attributes.subject
Лемурійське озеро (Рожеве озеро) — озеро в Херсонській області України, розташоване неподалік від сіл Григорівка (Чаплинського району) та Нововолодимирівка, на західній частині (бухта) затоки Сиваш. Має воду рожевого кольору. Лемурійське озеро вважається цілющим курортом міжнародного значення.Солоність води озера сягає 270..300 грамів солі на літр води.

# data[].attributes.body
Озеро, за одною із версій, утворилось на місці аварії радянського бомбардувальника 26 серпня 1969 року на березі Сивашу. Рятувальники під час робіт зі збору залишків бомбардувальника поглибили вирву до 18 метрів, зачепивши при цьому водоносні горизонти. Згодом вирва наповнилась водою, яка була набагато солонішою, ніж у Сиваші. Мешканці навколишніх сіл назвали озеро «Яма» і часто заради розваги ходили купатись на нього. З часом почали поширюватись розповіді про лікувальні властивості солоної води озера і навколо озера почала розвиватись індустрія зеленого туризму. Свою назву озеро отримало від назви міфічного континенту Лемурія, яку йому дали прихильники

# data[].attributes.headline
Дениші́ — село в Україні, у Тетерівській сільській територіальній громаді Житомирського району Житомирської області. Займає площу 1,324 км. Населення становить 1164 осіб.

# data[].attributes.subject
Дениші́ — село в Україні, у Тетерівській сільській територіальній громаді Житомирського району Житомирської області. Займає площу 1,324 км. Населення становить 1164 осіб.

# data[].attributes.body
Село знаходиться за 20 км на захід Житомера. Розташоване на трасі Житомир — Чуднів, на скелястому лівому березі річки Тетерів за 3 км нижче впадання Бобрівки.

У селі річка Безіменна впадає у Тетерів.

Скелі біля села є популярною базою підготовки альпіністів. У 2019 році це місце відвідала українська телеведуча Валерія Мікульська.

Лікувально-санаторний центр <<Дениші>>

# data[].attributes.headline
 Тустань— наскельне місто-фортеця, яке було оборонним та адміністративним центром протягом 9-15 століть. Знаходиться Тустань неподалік села Урич у Сколівському районі Львівської області. Заснували місто племена хорватів, потім його завоювали поляки, а з кінця 16 століття Тустань почала занепадати та згодом залишились лише кам’яні основи фортеці. Завдяки дослідженням та археологічним розкопкам вченим вдалось відновити графічну реконструкцію фортеці з точністю майже 90%. 

# data[].attributes.subject
 Тустань— наскельне місто-фортеця, яке було оборонним та адміністративним центром протягом 9-15 століть. Знаходиться Тустань неподалік села Урич у Сколівському районі Львівської області. Заснували місто племена хорватів, потім його завоювали поляки, а з кінця 16 століття Тустань почала занепадати та згодом залишились лише кам’яні основи фортеці. Завдяки дослідженням та археологічним розкопкам вченим вдалось відновити графічну реконструкцію фортеці з точністю майже 90%. 

# data[].attributes.headline
Хреща́тик — головна вулиця Києва, розташована в Печерському та Шевченківському районах, місцевість Бессарабка. Довжина — 1,3 км, напрямок — з північного сходу на південний захід. Починається від Європейської площі, проходить через Майдан Незалежності і закінчується Бессарабською площею. На Хрещатику розміщені: Київська міська рада і Київська міська державна адміністрація, головний поштамт, Міністерство аграрної політики, Державний комітет телебачення і радіомовлення, Центральний універмаг, Бессарабський ринок.До вулиці Хрещатик прилучаються алея Героїв Небесної Сотні, вулиці Архітектора Городецького, Прорізна та Богдана Хмельницького.

# data[].attributes.subject
Хреща́тик — головна вулиця Києва, розташована в Печерському та Шевченківському районах, місцевість Бессарабка. Довжина — 1,3 км, напрямок — з північного сходу на південний захід. Починається від Європейської площі, проходить через Майдан Незалежності і закінчується Бессарабською площею. На Хрещатику розміщені: Київська міська рада і Київська міська державна адміністрація, головний поштамт, Міністерство аграрної політики, Державний комітет телебачення і радіомовлення, Центральний універмаг, Бессарабський ринок.До вулиці Хрещатик прилучаються алея Героїв Небесної Сотні, вулиці Архітектора Городецького, Прорізна та Богдана Хмельницького.

# data[].attributes.body
7 січня 1886 року відбулося відкриття Київської біржі. Споруда знаходилася на розі Інститутської вулиці. Саму біржу було засновано 7 січня 1873 року за ініціативою керуючого Київською конторою Державного банку Миколи Бунге та голови київського біржового комітету М. Г. Хрякова.

# data[].attributes.headline
У 1994 році задля збереження наскельного комплексу було створено національний історико-заповідний комплекс, зараз це популярне туристичне місце. З 2012 року тут щороку проводиться фестиваль української середньовічної культури «Ту Стань!». Місце справді дуже гарне й захоплююче. З оглядового майданчика на скелях відкривається неймовірно красивий краєвид. А навколо є зручний пішохідний маршрут. До речі, в нас є готовий маршрут Західною Україною, до якого ми включили Тустань.

# data[].attributes.subject
У 1994 році задля збереження наскельного комплексу було створено національний історико-заповідний комплекс, зараз це популярне туристичне місце. З 2012 року тут щороку проводиться фестиваль української середньовічної культури «Ту Стань!». Місце справді дуже гарне й захоплююче. З оглядового майданчика на скелях відкривається неймовірно красивий краєвид. А навколо є зручний пішохідний маршрут. До речі, в нас є готовий маршрут Західною Україною, до якого ми включили Тустань.

# data[].attributes.headline
Вухатий Камінь — це мальовнича гора у Карпатах у масиві Чорногори, що знаходиться у Верховинському районі Івано-Франківської області, висота — 1864 м над рівнем моря. Гора цікава тим, що на вершині є скелі чудернацької форми — улюблене місце для перепочинку та фотографій усіх туристів. А ще з Вухатого Каменя відкривається неймовірно гарний краєвид на Карпати. Через гору проходить маршрут з села Дземброня на вершину Чорногірського хребта, також через Вухатий Камінь можна пройти на гору Піп Іван. Ще одна атракція — Дзембронські водоспади, які знаходяться на північно-східному схилі гори. 

# data[].attributes.subject
Вухатий Камінь — це мальовнича гора у Карпатах у масиві Чорногори, що знаходиться у Верховинському районі Івано-Франківської області, висота — 1864 м над рівнем моря. Гора цікава тим, що на вершині є скелі чудернацької форми — улюблене місце для перепочинку та фотографій усіх туристів. А ще з Вухатого Каменя відкривається неймовірно гарний краєвид на Карпати. Через гору проходить маршрут з села Дземброня на вершину Чорногірського хребта, також через Вухатий Камінь можна пройти на гору Піп Іван. Ще одна атракція — Дзембронські водоспади, які знаходяться на північно-східному схилі гори. 

# data[].attributes.headline
Київська телевежа — суцільнометалева просторова ґратована висотна споруда висотою 380 метрів у Києві, побудована в 1968–1973 роках у Києві для трансляції радіо та телебачення. Найвища решітчаста вільностояча конструкція світу на момент спорудження та найвища споруда України.

# data[].attributes.subject
Київська телевежа — суцільнометалева просторова ґратована висотна споруда висотою 380 метрів у Києві, побудована в 1968–1973 роках у Києві для трансляції радіо та телебачення. Найвища решітчаста вільностояча конструкція світу на момент спорудження та найвища споруда України.

# data[].attributes.body
Телевежа розташована у Шевченківському районі столиці, історичній місцевості Сирець біля Бабиного Яру, станції метро Дорогожичі, Лук'янівського меморіального комплексу.

1 березня 2022 року російські війська, що вторглися до України, випустили по структурах телевежі два снаряди. Один влучив в апаратну на самій вежі, а другий — в трансформатноматорну підстанцію, яка живить вежу електроенергією. Унаслідок обстрілу 5 осіб загинули (серед них —телеоператор Євген Сакун) та 5 осіб отримали поранення, а також після влучення деякий час не працювали всі українські телеканали. В той же день трансляцію деяких каналів у регіонах вдалося відновити.

# data[].attributes.attachment_link.title
Київська телевежа.JPG

# data[].attributes.headline
У 17-18 столітті у скелях створили табір опришки (народні повстанці), тут досі залишились сліди рукотворних печер, у яких вони жили. Назва також походить ще з тих часів — Олекса Довбуш був ватажком опришків у Карпатах. Зараз Скелі Довбуша популярне туристичне місце. А ще це улюблене місце скелелазів, тут вони регулярно проводять свої змагання

# data[].attributes.subject
У 17-18 столітті у скелях створили табір опришки (народні повстанці), тут досі залишились сліди рукотворних печер, у яких вони жили. Назва також походить ще з тих часів — Олекса Довбуш був ватажком опришків у Карпатах. Зараз Скелі Довбуша популярне туристичне місце. А ще це улюблене місце скелелазів, тут вони регулярно проводять свої змагання

# data[].attributes.headline
Село Бакота затопили під час будівництва Дністровської ГЕС, а на його місці утворилась Бакотська затока, яка приваблює все більше туристів завдяки неймовірно гарним краєвидам. Бакоту називають місцем сили: археологічні розкопки свідчать, що у цих місцях колись було багато язичницьких храмів, святилищ та кургани з жіночими похованнями.

# data[].attributes.subject
Село Бакота затопили під час будівництва Дністровської ГЕС, а на його місці утворилась Бакотська затока, яка приваблює все більше туристів завдяки неймовірно гарним краєвидам. Бакоту називають місцем сили: археологічні розкопки свідчать, що у цих місцях колись було багато язичницьких храмів, святилищ та кургани з жіночими похованнями.

# data[].attributes.headline
Бакота знаходиться на території Національного природного парку «Подільські Товтри», туристичної інфраструктури тут поки що немає. Тож ви не знайдете тут будинків для комфортного проживання та магазинів, а якщо хочете залишитись тут на ніч, беріть із собою намет і провізію. Доїхати сюди своїм ходом можна на авто або велосипедах, також можна на маршрутці (потім ще трохи пройти пішки) або на екскурсійному автобусі з Кам’янця-Подільського.

# data[].attributes.subject
Бакота знаходиться на території Національного природного парку «Подільські Товтри», туристичної інфраструктури тут поки що немає. Тож ви не знайдете тут будинків для комфортного проживання та магазинів, а якщо хочете залишитись тут на ніч, беріть із собою намет і провізію. Доїхати сюди своїм ходом можна на авто або велосипедах, також можна на маршрутці (потім ще трохи пройти пішки) або на екскурсійному автобусі з Кам’янця-Подільського.

# data[].attributes.headline
Скелі Довбуша — надзвичайно красивий скельно-печерний комплекс на висоті 668 метрів розташований неподалік від села Бубнища в Івано-Франківській області. Скельні виступи утворились тут приблизно 70 мільйонів років назад, їх висота сягає 80 метрів, ширина — 200 м, довжина — майже 1 кілометр

# data[].attributes.subject
Скелі Довбуша — надзвичайно красивий скельно-печерний комплекс на висоті 668 метрів розташований неподалік від села Бубнища в Івано-Франківській області. Скельні виступи утворились тут приблизно 70 мільйонів років назад, їх висота сягає 80 метрів, ширина — 200 м, довжина — майже 1 кілометр

# data[].attributes.headline
Бабин Яр — урочище на північно-західній околиці Києва. Простягається від Кирилівської вулиці в напрямку вулиці Юрія Іллєнка між Кирилівською церквою і вулицею Олени Теліги.

# data[].attributes.subject
Бабин Яр — урочище на північно-західній околиці Києва. Простягається від Кирилівської вулиці в напрямку вулиці Юрія Іллєнка між Кирилівською церквою і вулицею Олени Теліги.

# data[].attributes.body
Під час Голодомору 1932-1933, інспірованого радянським керівництвом для знищення українського населення у 1932—1933, тисячі замордованих голодом людей в Києві й околицях поховали у Бабиному Яру.

# data[].attributes.headline
Каньйон знаходиться на межі чотирьох областей: Івано-Франківської, Хмельницької, Чернівецької та Тернопільської. Село Заліщики знаходиться у Тернопільській області. 

# data[].attributes.subject
Каньйон знаходиться на межі чотирьох областей: Івано-Франківської, Хмельницької, Чернівецької та Тернопільської. Село Заліщики знаходиться у Тернопільській області. 

# data[].attributes.headline
Дністровський каньйон знаходиться одразу у чотирьох областях, це найдовший каньйон в Україні — довжина 250 км. Усі знають його в основному за оглядовим майданчиком на Заліщики: село знаходиться на півострові, а по колу з трьох сторін його омиває Дністер 

# data[].attributes.subject
Дністровський каньйон знаходиться одразу у чотирьох областях, це найдовший каньйон в Україні — довжина 250 км. Усі знають його в основному за оглядовим майданчиком на Заліщики: село знаходиться на півострові, а по колу з трьох сторін його омиває Дністер 

# data[].attributes.attachment_link.title
Дністровський каньйон

# data[].attributes.headline
Оптимістичну печеру відкрили у 1966 році, знаходиться вона у Борщівському районі Тернопільської області неподалік села Королівка. Це найдовша гіпсова печера у світі: довжина — близько 260 км. Вона досі повністю не досліджена, в експедиції сюди приїжджають спелеологи з усього світу. Всередині печери лабіринти, багато мінеральних утворень (кристалів, сталактитів, геліктитів) та навіть підземні озера. Подивитись є на що.

# data[].attributes.subject
Оптимістичну печеру відкрили у 1966 році, знаходиться вона у Борщівському районі Тернопільської області неподалік села Королівка. Це найдовша гіпсова печера у світі: довжина — близько 260 км. Вона досі повністю не досліджена, в експедиції сюди приїжджають спелеологи з усього світу. Всередині печери лабіринти, багато мінеральних утворень (кристалів, сталактитів, геліктитів) та навіть підземні озера. Подивитись є на що.

# data[].attributes.body
Потрапити на екскурсію та побачити усе на власні очі це цікаве місце може кожен охочий. Є офіційний сайт з усією необхідною інформацією: як доїхати, де жити, яке спорядження потрібно, фото та відео звіти. На сайті можна вибрати екскурсію, є різні рівні складності: найлегші ознайомчі екскурсії підійдуть навіть для дітей, також є маршрути середньої складності та екстремальні та довгі маршрути для досвідчених та витривалих.

# data[].attributes.attachment_link.title
Оптимістична печера

# data[].attributes.headline
 Актівський каньйон  -природний комплекс з гранітних скель та валунів площею 250 гектарів, частина національного парку «Бузький Гард» та зовсім нетипова природна зона для українського степу. Це місце називають українським Гранд-Каньйоном, пейзажі тут гарні і незвичайні: річка з містичною назвою Мертвовод протікає серед вузьких ущелин та скель, висота яких місцями досягає 50 метрів (як двадцятиповерховий будинок).

# data[].attributes.subject
 Актівський каньйон  -природний комплекс з гранітних скель та валунів площею 250 гектарів, частина національного парку «Бузький Гард» та зовсім нетипова природна зона для українського степу. Це місце називають українським Гранд-Каньйоном, пейзажі тут гарні і незвичайні: річка з містичною назвою Мертвовод протікає серед вузьких ущелин та скель, висота яких місцями досягає 50 метрів (як двадцятиповерховий будинок).

# data[].attributes.attachment_link.title
Активський каньйон

# data[].attributes.headline
Протяті камені — мальовничий скельний масив в Покутсько-Буковинських Карпатах, неподалік від перевалу Німчич у Чернівецькій області. Скелі утворились з пісковика, на деяких з них багато отворів різної величини — звідси й назва протяті. Одна з найцікавіших скель у масиві — Соколине око. Називається вона так, тому що в результаті ерозії на висоті приблизно 40 метрів утворилась кам’яна арка, що нагадує око. У підніжжі скелі також є невелика печера. 

# data[].attributes.subject
Протяті камені — мальовничий скельний масив в Покутсько-Буковинських Карпатах, неподалік від перевалу Німчич у Чернівецькій області. Скелі утворились з пісковика, на деяких з них багато отворів різної величини — звідси й назва протяті. Одна з найцікавіших скель у масиві — Соколине око. Називається вона так, тому що в результаті ерозії на висоті приблизно 40 метрів утворилась кам’яна арка, що нагадує око. У підніжжі скелі також є невелика печера. 

# data[].attributes.body
Під час мандрівки до Протятих каменів можна також відвідати Буковинські водоспади, які знаходяться неподалік. Всього тут є сім водоспадів висотою від 3,5 до 19 метрів: Ковбер, Сич, Нижній Гук, Ворота, Середній Гук, Великий Гук (найбільший), Верхній Гук. Це дуже мальовниче та цікаве місце для відвідування.

# data[].attributes.attachment_link.title
Протяті камені та Соколине око

# data[].attributes.headline
Історія каньйону овіяна легендами: начебто колись скіфи проводили тут свої містичні ритуали, тому місцевість ніби то має особливу енергетику. Зараз каньйон популярна туристична локація, з найближчих великих міст — Одеси, Херсон, Миколаїв — сюди постійно возять групи на екскурсії. Часто у маршрут таких екскурсій також входить відвідування Арбузинського каньйону та Трикратського лісу. Всі ці місця можна відвідати самостійно – ось тут ми описали готовий маршрут каньйонами Миколаївщини.

# data[].attributes.subject
Історія каньйону овіяна легендами: начебто колись скіфи проводили тут свої містичні ритуали, тому місцевість ніби то має особливу енергетику. Зараз каньйон популярна туристична локація, з найближчих великих міст — Одеси, Херсон, Миколаїв — сюди постійно возять групи на екскурсії. Часто у маршрут таких екскурсій також входить відвідування Арбузинського каньйону та Трикратського лісу. Всі ці місця можна відвідати самостійно – ось тут ми описали готовий маршрут каньйонами Миколаївщини.

# data[].attributes.headline
Грот Прийма знаходиться посеред лісу недалеко від міста Миколаїв у Львівській області. Грот доволі мало відомий серед туристів, але насправді це дуже визначна пам’ятка археології європейського значення. Цій печері понад 45 тисяч років, археологи знайшли тут сліди поселення та артефакти, що належали неандертальцям. Зовсім поряд з Приймою є ще кілька цікавих місць, які можна відвідати в рамках вихідного дня.

# data[].attributes.subject
Грот Прийма знаходиться посеред лісу недалеко від міста Миколаїв у Львівській області. Грот доволі мало відомий серед туристів, але насправді це дуже визначна пам’ятка археології європейського значення. Цій печері понад 45 тисяч років, археологи знайшли тут сліди поселення та артефакти, що належали неандертальцям. Зовсім поряд з Приймою є ще кілька цікавих місць, які можна відвідати в рамках вихідного дня.

# data[].attributes.headline
Асканія-Нова – це справжня перлина української природи, яка вже давно набула всесвітньої слави. В Асканії поєдналися цілинний таврійський степ і мрія людини створити щось надзвичайне. Тут зростають унікальні рослини, гніздяться рідкісні птахи та живуть тварини з різних континентів.

# data[].attributes.subject
Асканія-Нова – це справжня перлина української природи, яка вже давно набула всесвітньої слави. В Асканії поєдналися цілинний таврійський степ і мрія людини створити щось надзвичайне. Тут зростають унікальні рослини, гніздяться рідкісні птахи та живуть тварини з різних континентів.

# data[].attributes.body
Територія заповідника розділена на 3 частини: Північну, Південну та Великий Чапельський під. Останній являє собою природну низовину та є абсолютно заповідною територією, де вільно пасуться тварини. У степу можна побачити сайгаків, бізонів, коней Пржевальського, антилоп та інших рідкісних тварин. У поді росте велика кількість червонокнижних рослин, серед них і ендемік Асканії-Нової – рябчик шаховий.

# data[].attributes.attachment_link.title
Аскания нова

# data[].attributes.headline
Національний музей Пирогово

# data[].attributes.subject
Національний музей Пирогово

# data[].attributes.body
Розташований недалеко від Києва, музей народної архітектури та побуту Пирогово дозволяє здійснити мандрівку в часі та своїми очима побачити, як виглядали різні куточки України кілька століть тому. Всього за один день можна пройтися стежками всіх регіонів та ознайомитися з побутом наших предків, не покидаючи національний музей у Пирогові.

# data[].attributes.headline
Національний дендрологічний парк Софіївка

# data[].attributes.subject
Національний дендрологічний парк Софіївка

# data[].attributes.body
У старовинному українському місті Умань є мальовничий куточок, який називають дивом та перлиною України - це дендрологічний парк “Софіївка”. Тут кожен має можливість поринути у казковий світ природи та краси. ”Софіївка” чудова за будь-якої погоди та пори року і є справжнім раєм, наприклад, для любителів фотозйомки!

# data[].attributes.headline
Букове́ль — 

# data[].attributes.body
Букове́ль — найбільший гірськолижний курорт України, частка якого (підйомники, готелі, земля) належить державі. Розташований неподалік від села Поляниця Яремчанської міської ради, біля підніжжя гори Буковель на висоті 920 метрів над рівнем моря.

# data[].attributes.headline
Проблема зв'язку

# data[].attributes.body
Проблема зв'язку між Верхнім містом та низинним Подолом існувала з часів виникнення Києва. Спершу стародавні кияни користувалися крутими стежками, потім — Андріївським узвозом, який під цією назвою відомий ще з XVIII століття. Від Хрещатика до Подолу згодом Олександрівським узвозом прокладено першу лінію електричного трамвая — і шлях став хоч довшим, зате зручнішим.

Ідею збудувати між верхньою і нижньою частинами міста механічний підйом у вигляді невеличкої похилої залізниці з канатною тягою подав інженер Артур Абрагамсон, проект розробили інженери Микола П'ятницький та Олександр Баришников. Спорудження фунікулера тривало впродовж 1902–1905 років. Фунікулер урочисто відкрили 7 (20) травня 1905 року, регулярні пасажирські перевезення розпочалися з 8 (21) травня[2]. Колії підйому простяглися на 200 метрів. Спершу він з'єднував верхню терасу Володимирської гірки з вулицею Боричів Тік. Дістав назву Михайлівського електричного канатного підйому, бо розташований був поруч із Михайлівським Золотоверхим монастирем.

Лінія фунікулера початково була коротшою внизу на 38 метрів: на Олександрівській вулиці на Подолі (нині — вулиця Петра Сагайдачного), де тепер розташована нижня станція, були приватні садиби, з власниками яких вирішити питання відкупу власності не вдалося.

На той час це було досить прогресивне інженерне вирішення: рейки лежали на міцній залізобетонній естакаді, добре діяли й підйомні машини. Однак, 1928 року сталася надзвичайна ситуація: під час планової заміни канату вагон, що стояв на верхній станції, зірвався, впав донизу й розбив нижній вагон. Першу реконструкцію фунікулера було здійснено у 1928–1929 роках: будівельники проклали тоді ще близько сорока метрів колії — і відтоді нижню станцію перенесено на ріг вулиці Петра Сагайдачного й Поштової площі.

Трамвай та фунікулер у Києві перевозили пасажирів і під час німецької окупації впродовж 1941–1943 років. Експлуатація фунікулера була відновлена не пізніш як 8 жовтня 1941 року.

Фунікулер споживав дуже мало електроенергії, тому його робота не припинялася. 12 травня 1942 року, у зв'язку зі скороченням комендантської години (вуличний рух тепер був дозволений до 21:00), роботу фунікулера було подовжено до 20:00. За 1942–1943 фінансові роки (з квітня 1942 по березень 1943 року) фунікулер перевіз 1,050 млн пасажирів — майже вдвічі більше від запланованого. За останній день цього періоду, 31 березня 1943 року, касова виручка фунікулера сягнула 1100 карбованців, що відповідало приблизно двом із половиною тисячам пасажирів. Провадилися регулярні випробування механізмів функулера на міцність: вагон завантажували баластом вагою 8 тонн (удвічі більше розрахункового навантаження, що відповідало вазі 60 пасажирів) і відчіпляли канат. Автоматичні гальма захоплювали рейки й вагон зупинявся.

Ювілейна монета НБУ, присвячена 110-річчю Київського фунікулера

1958 року проведено кардинальну реконструкцію фунікулера: у машинному залі встановили сучасніше устаткування, яке, крім усього, ще й гарантувало повну безпеку руху. А наприкінці 1984 року фунікулер знову оновили.

Щороку цей вид транспорту перевозить до 2,8 млн пасажирів, серед яких чимало туристів.

# data[].attributes.headline
Це місто також в

# data[].attributes.body
Це місто також відоме під назвою «Українська Венеція» завдяки численним каналам (місцеві жителі називають їх єриками), проритим вздовж вулиць. Тому човен тут є звичнішим засобом пересування, ніж автомобіль. Місто налічує близько 11000 мешканців (на 2001 рік), з них близько 70 % — росіяни-липовани, близько 25 % — українці, а також румуни, молдовани, гагаузи та болгари.

Найбільша християнська конфесія міста — православні старообрядці-липовани, решта — вірні Української Православної Церкви Московського патріархату. В місті три церкви: дві належать старообрядцям, одна — УПЦ МП.

З огляду на те, що Вилкове розташоване посеред боліт дельти Дунаю, загальноприйнятий в Одеській області тип зернового сільського господарства тут неможливий, тому найбільшою сферою зайнятості населення є рибальство на Дунаї, озерах дельти та в Чорному морі. Окрім рибальства Вилкове відоме як місце виноградарства та вирощування полуниць (ці культури масово вирощуються мешканцями міста на островах дельти).

Дунайські плавні

У Вилковому розташована адміністрація Українського Дунайського біосферного заповідника, чия територія охоплює острови дельти вгору та вниз за течією Дунаю, плавні на північ від Дунаю, озера дельти та двокілометрову смугу морської акваторії вздовж узбережжя

# data[].attributes.headline
А ви знали, що українська мова входить в ТОП-3 найбільш милозвучних мов світу?

# data[].attributes.subject
А ви знали, що українська мова входить в ТОП-3 найбільш милозвучних мов світу?

# data[].attributes.headline
Дванадцятиме

# data[].attributes.body
Дванадцятиметровий водоспад Білі Камені – це справжня родзинка Кривого Рогу.

Експерти відносять його до кращих водоспадів України. «Білі Камені» знаходяться в передмісті Кривого Рогу, біля греблі Карачунівського водосховища (походить від назви села Карачунівське, яке було розташоване на заході від Кривого Рогу, на правому березі Інгульця, на відстані 500 м на північний захід від дамби).

Це водосховище наповнюється водами річки Інгулець (довжина – 549 км, швидкість течії на перекатах – 0,72 – 1,8 км /год), яка є постачальником питної води для Кривого Рогу.

Водоспад Білі Камені

Одночасно з будівництвом Карачунівського водосховища, площа поверхні якого понад 36 км², на гранітних порогах Інгульця в 1932 р. утворився водоспад Білі Камені. Місце біля водоспаду славиться хорошим ловом риби. Тут водиться щука, короп, сазан, карась, тюлька, краснопірка, верховодка, ялець, головень, тарань, лящ, плотва, судак, товстолоб, сом, окунь, а також раки.

Стрімка вода щільною білою піною вкриває камені-сходи цього водоспаду. Біля «Білих Каменів» завжди багато відпочиваючих і численна кількість любителів риболовлі. Це справжня Мекка для скутер-туристів і велотуристів.
Влітку навіть в сильну спеку вода в ньому завжди прохолодна. На узбережжі водосховища розташована база відпочинку, профілакторії і яхт-клуб. Берега водосховища засаджені лісом.

Взимку тут можна спостерігати неймовірно красиве видовище: на тлі ясної небесної блакиті – білий лід і сніг. На заморожених каменях утворюються крижані стовпи, криштальними сталактитами звисають вони над засніженою поверхнею річки. Звідси і назва водоспаду – «Білі Камені».

За іншою версією: гранітні пороги Інгульця тут світлого кольору. Із опису Інгульця гірського інженера, професора, почесного доктора геології Барбот де Марні (1829-1877): «…лозуватські граніти скоро зникають саме за Карачунівкою, що лежить верстах в 3-х вище Кривого Рогу. У невеликій балці, що впадає нижче Карачунівки зліва в Інгулець, є як би у вигляді окремого клаптя білий вапняк».

Недалеко від водоспаду – залізничний міст, що з’єднує береги Інгульця. З нього відкривається захоплюючий краєвид: з однієї сторони – водоспад і Карачунівське водосховище, з другої – майже весь Кривий Ріг. Найвищий міст Криворізького басейну (висота – 53 м, довжина – 161 м) побудований ще в ХІХ ст. за проектом архітектора Боголюбського.

Знайти водоспад не складно. Що б дістатися до «Білих Каменів» краще рухатися від селища Широке або приїхати в місто Кривий Ріг, а далі скористатися будь-яким видом громадського транспорту до Карачунівського водосховища. Сам водоспад знаходиться біля греблі озера, величезним орієнтиром є великий залізничний міст.

# data[].attributes.attachment_link.title
Водоспад Білі Камені

# data[].attributes.headline
У світі українською мовою розмовляють 41-45 мільйонів чоловік. Для 36-37,5 млн осіб українська мова є рідною.

# data[].attributes.subject
У світі українською мовою розмовляють 41-45 мільйонів чоловік. Для 36-37,5 млн осіб українська мова є рідною.

# data[].attributes.headline
Українська мова, за різними даними, займає 25-е або 32-е місце за кількістю носіїв мови серед найбільш широко поширених мов світу. Сучасна українська мова налічує близько 256 тисяч слів.

# data[].attributes.subject
Українська мова, за різними даними, займає 25-е або 32-е місце за кількістю носіїв мови серед найбільш широко поширених мов світу. Сучасна українська мова налічує близько 256 тисяч слів.

# data[].attributes.headline
За словниковим запасом найближчою до української мови є білоруська - 84% від загальної лексики, за нею йдуть польська і сербська (70% і 68% відповідно) і тільки потім російська (62%).

# data[].attributes.subject
За словниковим запасом найближчою до української мови є білоруська - 84% від загальної лексики, за нею йдуть польська і сербська (70% і 68% відповідно) і тільки потім російська (62%).

# data[].attributes.headline
Тільки в українській мові, на відміну від інших східнослов'янських мов, іменник має 7 відмінків, один з яких - називний.

# data[].attributes.subject
Тільки в українській мові, на відміну від інших східнослов'янських мов, іменник має 7 відмінків, один з яких - називний.

# data[].attributes.headline
Перша згадка українських слів датується 448 роком. Тоді візантійський історик Пріск, перебуваючи в таборі гунського правителя Аттіли на території сучасної України, записав слова «мед» і «страва».

# data[].attributes.subject
Перша згадка українських слів датується 448 роком. Тоді візантійський історик Пріск, перебуваючи в таборі гунського правителя Аттіли на території сучасної України, записав слова «мед» і «страва».

# data[].attributes.headline
Українська мова в різні історичні періоди називалася по-різному: проста, російська, руська, козацька тощо. Історично загальною назвою української мови до середини XIX століття була назва «російська мова».

# data[].attributes.subject
Українська мова в різні історичні періоди називалася по-різному: проста, російська, руська, козацька тощо. Історично загальною назвою української мови до середини XIX століття була назва «російська мова».

# data[].attributes.headline
 В українській мові найбільша кількість слів починається з літери «П». Найменш вживаною літерою українського алфавіту є літера «Ф».

# data[].attributes.subject
 В українській мові найбільша кількість слів починається з літери «П». Найменш вживаною літерою українського алфавіту є літера «Ф».

# data[].attributes.headline
Українська мова багата зменшувально-пестливими формами. Зменшувально-пестлива форма навіть має слово «вороги» - «вороженьки».

# data[].attributes.subject
Українська мова багата зменшувально-пестливими формами. Зменшувально-пестлива форма навіть має слово «вороги» - «вороженьки».